Obsahy(1)
Co způsobilo, že Ljudmila Pavličenková, krásná mladá dívka, vzala do ruky zbraň a stala se jednou z nejúspěšnějších sniperek druhé světové války? Je hrdinkou, nebo chladnokrevnou vražedkyní, která má na svědomí 309 obětí? A jaký byl její vztah k americké první dámě Eleanor Rooseveltové? Dokázala si zachovat ženskost i během vojenských operací? Nejen na tyto otázky odpoví strhující a napínavý snímek Bitva o Sevastopol, který vás provede jednou z nejdůležitějších bitev druhé světové války. (Bontonfilm)
(více)Recenze (227)
Jako jo.... je to dobrý film, který stojí za to vidět. I když je to takové... nijaké no... Ljudmila je tam celkem trefně obsazena, hezky to hraje. kolikrát se žena umí zamilovat je až podivuhodné, nečekaně vždy do svého velitele... tak jako jo. ta válka je tam celkem dobrá, jsou tam momenty u kterých čumíte na film a nevnímáte okoli, ale zase jsou tam i hluchá místa. :-) výsledek: podívete se na to, ale nečekejte, že to bude nejlepší zážitek vašeho života. ()
Jak říkáme my, co umíme skvěle kmitat jazykem na všechny světové strany: „Bitva o Sevastopol máj ás“. Sevastopol to pomalu nevidělo ani na mapě, bitvy jak z reklamy na Lego a to vše na opruzeném pozadí další zkurvené telenovely o autisticko - frigidní ruské pušce, která vyměnila sporák za buzerák, co sáhne na kulky bez odporu jen před vložením do zásobníku, vzrušuje ji výhradně leštění hlavní a honí zásadně jenom fašisty. Hledáčkem teleskopu. A když už naše hrdinka Sovětského svazu opravdu potřebuje vypustit páru, našroubuje si tam v bahně zákopu pouze kapitána Leonida Pyjusoviče Ocasina. Snad proto, že má na kládě vytetováno „olja“. Nemylte se však, nejde o nějakého podmíráka, kterému se tam tak tak vešlo jméno jeho oblíbené pichny. Je to specnas drsoň, a když jej vzruší výbuchy granátů a bitevní vřava, přečtete si, že jde o uznalé poděkování strany a vlády v kompletním znění: „Zdrávstvujtě i spasíba, balšíje zášitniky Sevastopolja!“ A tak si ten vypečený páreček střihne pár dávivých MTV videoklipů za doprovodu jakési zasloužilé kremelské homoskupiny, prokládaných emancipačními dialogy naší chladné soudružky s odpudivou norou Eleanorou, a když se konečně doplazí na posledních deset minut do toho Sevastopolu, sypnou jim tam trochu digitálního bordelu, Ljudmilu kýčovitě evakuují a igra čérez. K dokonalému vstřebání tohoto veledíla a pozvracení se bohatě postačí vidět tento dvouminutový rešeržerský řez a určitě strávíte svůj čas smysluplněji, pokud dalších sto osm minut lepkavých mexicko-venezuelských telezážitků raději vyměníte třeba za vodku. ()
Porovnejte Nepřítel před branami od renomovaného evropského režiséra a Bitvu o Sevastopol od pro mě neznámého Rusa. Příběh je obdobného charakteru, v rámci druhé světové války v podstatě epického charakteru, ale ten rozdíl je prostě extrémní. Patriotismus a patos v příběhu, naopak akční scény na absolutní úrovni. Je to škoda. Nevím, jestli mám problémy s ruskou kinematografií, ale většinou se stýkám spíš s problémem, než s pochopením. Leč pochopení už také zažila. Zde bohužel ne. ()
║Rozpočet $5miliónov║Tržby Celosvetovo $9,006,000▐ ženská konkurencia pre Zajceva, z Ruskej strany opäť veľmi dobrá práca, poctivý vojnový film, ktorý má svoj prepracovaný dej, ide v dvoch rovinách, v tej hlavnej kde je lobovanie v amerike za otvorenie druhého frontu a následné dejové spomienkové návraty hlavnej protagonistky na bojové polia sú zasadené tak aby nič nekazili ale umocnili dejovú zložku, hmatateľná chladnosť snímky a hlavnej aktérky tu sadne, k tomu tu máme dobrú kameru, nechýba v skratke výcvik ostreľovačov a misie z bojového poľa z likvidáciou nepriateľa tu majú svoje pevné miesto, pre mňa po výbornom americkom tankovom Železnom srdci tu máme výbornú konkurenciu aj z Ruského frontu /90%/ ()
„PŘÍSAHÁM, ŽE SE V BOJI PROTI NEPŘÍTELI NEBUDU ŠETŘIT. A ŽE S TOUTO PUŠKOU ZABIJI STO FAŠISTŮ!“… /// Lady smrt. Bystrá, vzdělaná a krásná žena, kterou válka přistihla připravenou… Životopis nejlepší sovětský snajperky, měl bejt rozhodně zpracovanej líp. Dívat se na to dá, to ne že ne. Ale je tady hodně rušivejch elementů. Třeba ty pasáže plný divnýho CGI. Taky takový to ženský plkání a melodramatický scény, který mně zavíraj víka (musíš něco vydržet! Jsou to ženský memoáry! Ty vole, to není ženská, to je sovětskej voják!). Když si přečtu, co Ljudmila všechno dokázala, tak ten příběh z toho vystihuje jenom zlomek. A láska – to tady měl bejt nepodstatnej element. Všechno je bohužel jinak. A tak holky vyražte na válečnej film. Třeba v něm narazíte na nějakýho chlapa. (Vod krve.) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Chcu poznat jednu z velkých osobností Velký vlastenecký války. 3.) Thx za titule „tompson“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ ne ()
Rusové a válečný žánr zkrátka jde dohromady a funguje. Film o elitní ženské sniperce, která během 2. světové války zneškodní 309 nácků a divák pouze fandí a počítá padlé společně s hlavní hrdinkou. Akce je perfektní, sniper scény napínavé, nechybí i správná brutalita a solidní vizuál. Líbilo se mi to, byť scény mimo bitevní pole už tak poutavé nebyly. Highlight filmu je definitivně letecký nálet na ruské flotily. 70% ()
Nejdřív ze všeho si dovolím odcitovat nesmrtelný kamarádův popis (knižní) Aryi Stark: "problém s Aryou je v tom, že začala uznávat pouze svoji vlastní sílu, o které má navíc poněkud přehnané představy. Její žebříček hodnot se zredukoval na prosazovaní vlastních zájmů, a každého, kdo jí jen trochu nevyhovuje, považuje hned za nepřítele. Vzhledem k okolnostem, jejímu věku a nátuře se není čemu divit, ale nijak odvázaný z ní nejsem." Ten se dá prakticky bez jakýchkoli modifikací použít na všechny jakože silné válečnice, které nám spisovatelé a scénáristé přinášejí. A týká se to i této filmové Ljudmily. Nevím, jaká byla Pavličenková doopravdy jako člověk, ale taková, jakou mi ji představil film, spadá do téhle škatule ne proto, že by ji tak zformovala válka, ale tyhle rysy jí scénář vnukl od předválečných let (no, možná na tom měl podíl tatík z NKVD) a nějakou proměnou projde až tak v poslední čtvrtině, kde se začne chovat konečně trochu jako člověk (přičemž beru teď děj chronologicky, takže scény z USA počítám do toho konce). Jinými slovy, opět jsem se nedočkal ženské postavy "silné" dle současných měřítek, která by zároveň v určité míře nepůsobila jako hovado sociální interakce s okolím. Zároveň bych rád, aby bylo jasno, že to nikterak neumenšuje obdiv k jejím výsledkům, jen jako člověk (nebo tedy postava, je to film) mi stále přišla úctyhodnější její kamarádka, která není srab jen proto, že životy neukončuje, ale zachraňuje. Prožívá přitom stejnou hrůzu okolo, a dokáže zůstat člověkem. Pokud jde o film, jeho úroveň je kolísavá, několik scén je velice působivých a dobře napsaných, ať už se odehrají na frontě nebo v zázemí. Z těch bojových nálet na lodní konvoj, první boj a celkem zajímavé nápady ve sniperské škole (i když mi jeden moment okamžitě asocioval monty pythonovské How Not To Be seen), z těch mimo je nejsilnější smutný konec kamarádčina zasnoubení a americká scéna s "milodary" (tam se mi reakce Pavličenkové velmi líbila). Jako celek je film mírný nadprůměr, i když stále platí, že předností ruských (nebo rusko-něco) válečných filmů je taková špinavost a nekašírovanost oproti zářivé uhlazenosti. ()
Sniperskú tématiku mám veľmi rád, hlavne, pokiaľ sa týka skutočných osobností, ktoré v tejto oblasti patrili medzi tých najlepších, čo Ljudmila Pavličenko nepochybne bola a Rusi sa tentoraz vytiahli, keďže práve Boj za Sevastopoľ mi vo svojej kategórii sadol asi najviac. Síce sa mohol trochu viac odohrávať na bojisku, ale až na scény zo zámoria, ktoré mi prišli trochu nadbytočné, aj keď našťastie aspoň nie nudné mi to aj tak dejovo po celý čas nadmieru sadlo. Veľkú zaslúhu má na tom nepochybne aj hlavná hrdinka, ktorá mi vyhovovala v tej akčnejšej, ale aj civilnej polohe, preto ma bavili aj časti z jej mladosti, ktorým sa venuje úvodná fáza filmu. A dokonca ani romantika mi tu na moje prekvapenie vôbec neprekážala, keďže je podaná úplne inak, než vo väčšine podobných filmoch, menej výrazne a vkusnejšie, pretože muži jej života sa tu skôr prejavujú, ako jej pomocníci a ochrancovia, ktorí pre ňu dokážu položiť život. Celkom spokojný som aj po stránke akcie, na tých veľkolepejších sa síce trochu prejavuje nižší rozpočet, než by bolo vhodné, hlavne letecký útok, ale inak mi prišli kvalitné a aj pomerne špinavé. Ale aj tak som si viac užíval sniperské akcie, ktorých nie je až tak moc, no rozhodne potešia. V rámci hereckého obsadenia by to chcelo hlavne výraznejších mužských predstaviteľov, k týmto som si ani nestihol moc vytvoriť vzťah, ale hlavne, že charizmatická Julija Peresild to ťahá aj za nich. Na réžii a technickej stránke môžem vytknúť iba ten trochu nižší rozpočet, ktorý sa ale aj tak neprejavuje rušivo, inak mi to väčšinu času vizuálne, atmosférou, lokáciami a dokonca aj emóciami dosť vyhovovalo. Hlavne ten útek pred delostreleckou paľbou bol perfektný vo všetkých ohľadoch. A chválim aj hudbu, ruské piesne sú tu dobre dosadené, aby svoje sekvencie čo najlepšie podporili. Takže pár menších výhrad by som určite našiel, hlavne by som ocenil trochu viac sniperských akcií, ale aj tak sa mi to veľmi páčilo a s radosťou si to ešte pozriem. 79% ()
Film jako by zhruba v polovině ztratil vítr z plachet a zabrousil příliš do politiky, přesto však samotný závěr byl schopen snímek zachránit a tak dávám 4 hvězdy ve spodní hranici. 71% je odpovídající hodnocení. ()
Ljudmila Pavličenková, ako ďalší Vasilij Grigorievič Zajcev v sukni. ()
Nesmírná dvouhodinová nuda. Otravná. Pár světlých okamžiků ji nemohlo zachránit a také nezachránilo. ()
Hudební klipy, do nichž jsou sestříhané nejpůsobivější záběry filmu, skutečně poskytují daleko lepší zážitek než snímek samotný. Jedině na úrovni jednotlivých záběrů, které mají solidní technickou úroveň a sem tam i dobře vypadají, totiž Bitva o Sevastopol opravdu funguje. Kdo o osud Pavličenkové neztratil zájem kvůli nešikovné práci s elipsami (+ nesnesitelně naivní a toporně odehrané linii s Rooseveltovou, která má celé vyprávění rámovat), toho udolá repetivnost a fádnost válečných pasáží. Pokud se u nich lze bavit, tak leda na úkor jejich absurdní nerealističnosti (např. německá pěchota postupuje k sovětským zákopům po holé pláni, bez jakéhokoli krytí), jinak jsou nezajímavé a "gritty" dojem se snaží vyvolávat jen přítomností několika gore efektů. Pro novodobé ruské blockbustery obvyklé podlézání putinovskému vidění světa a de facto hrdý pohled na stalinistickou éru (resp. neochotu ji jakkoli kriticky reflektovat) do hodnocení ani nepromítám, jinak bych musel sáhnout po odpadu. ()
"Taká je vojna, musíš iba prežiť..." Príbeh o Ukrajinskej a naj sovietskej sniperke sa celkom vydaril, ale chyby sa nájdu. Dejové linky, ktorých je viac, niekedy zbytočne preskakujú a občas narúšajú celistvosť snímku. Tá z frontu a Bieleho domu sú fajn, a tie milostné romániky sa dajú prežiť. Nedá sa nezastaviť pri jej rodičoch. Otec dôstojník NKVD a mama učiteľka angličtiny! Vo vtedajšom Rusku šialená a málo vídaná kombinácia...Akčné scény sú výborné, film je natočený moderne a zaznejú tu aj dve piesne, čo mi do vojnového filmu veľmi nesedí, ale tá prvá celkom ušla a tá druhá pri mínometnej paľbe ma zaujala a do filmu i deja dobre zapadla. je trochu škoda, že sa film viac nevenoval jej pobytu na fronte , prípadne v sniperskej škole. V závere škrípe dosť nedôveryhodný sniperský súboj s Ottom von Singerom( nenašiel som o ňom na nete nič), ktorému dosť nesympaticky prilepili aj "Hitlerovské" fúzy. Možno sa mýlim, ale veľmi pochybujem , že také nosil. Pochváliť však musím casting. Predstaviteľka Ljudmily je sympatická, čo je dosť dôležité v prípade, že je na obrazovke takmer neustále. Vždy to ide lepšie, ale nakoniec celkom fajn. 70%. ()
Ostřelovačka Ludmila nosila během války ve svém srdci několik mužů (Vadim, Leonid, Boris), nakonec si získala srdce jedné velké ženy. Aby nedošlo k mýlce nejde o erotický podtext a tou ženou byla Anna Eleanor Elliotovna Roosevelt. ()
Bitva o Sevastopol je dozajista zdařilé biografické válečné drama rusko-ukrajinské provenience. Na délku o 110 minutách se mi ovšem jevil poněkud zdlouhavý, což lehce táhne můj dojem ke 3*, avšak celá řada bravurních scén a skutečnost, že se jedná o příběh založený na reálném základě, ustavuje finální hodnocení na 4*. ()
Rusové nám na stříbrném podnose naservírovali další skvělý válečný film o Zajcevovi v sukních. Ljudmila Pavličenková byla skutečně tak dobrou snajperkou jak film popisuje a pravdivé je i její turné po USA a přátelství s madam Eleanorou Roseveltovou. Stejně jako gogovi76 i mně vadila ta omáčka kolem a i já bych rád viděl více headshotů :-). Ale chápu, že film byl věnován této osobnosti a jejímu životu a epizody z války byly jen jeho částí, byť podstatnou. Mně osobně nejvíce na filmu vadilo a to je bohužel velmi častý nešvar u ruských válečných filmů a seriálů, že se na začátku seznámíme se skupinkou hrdinů a s nimi se pak setkáváme (samozřejmě čirou náhodou) během války a bojů. Když si vezmu jak byla východní fronta obrovská, myslím si, že potkat kámoše piloty apod... by byla kurník teda náhoda. A to nemluvím o souboji letky Me109 s I16 Ratou nad evakuační flotilou, kde zase seděl za kniplem kámoš pilot. Na stranu druhou se film týká jednoho válečného konfliktu a tak tam třeba v té lokaci mohli hrdinové pospolu zkrátka ,,uvíznout''... :-). Bojové scény byly standardně velice dobré a není jim co vytknout. S potěšením konstatuji, že s nabušeným písíčkem se dají co se týče válečné techniky kouzlit přímo divy a tak od dříve sem tam zahlédnuté siluety na obloze či tanku, dnes můžeme sledovat celkem dlouhé bojové scény na nebi, na souši i na vodě. Já byl spokojen a točím kolečkem optiky mosinu o 4 otočky. * * * * ()
Vasilij Zajcev ma konkurenciu. Hodne velke prekvapko. Rusi majú na svojej fronte veľa takýchto príbehov a tento sa nadmieru vydaril narozdiel od takého Stalingradu, kde viac menej fungovala iba ta vizuálna stránka. Tu je to presne na opak. Názov je trochu zavádzajúci, pretože kto čaká Bitku o Sevastopol môže len snívať a ani sa nedivím, že bude niekto sklamaný. Toto je životopisná dráma s prvkami akcie, ktorá by sa mala premenovať na Pani smrť. Rusi vsádzajú (nie len vo filme) na Ljudmilu Pavličenko, ktorej veríte keď ma sniperku v ruke a to je najväčšie plus celého filmu, samotná Julija Peresild, ktorá proste exceluje. Celý film a zároveň samotný príbeh sa nesie v takej smutnej-pochmúrnej atmosfére, ktorá nenudí, ale navodzuje tie správne emócie. Za zmienku stojí aj dobrá hudba, obzvlášť skladba Kukushka. 85% - 4* ()
Válečný film, jak se patří. Už v tom není ten známý ruský heroismus a patriotismus. Lidský příběh vyprávěný uměřenými prostředky, hlavní hrdinka není sovětská a ruská uvědomělá superžena, ale holka, která se bojí jako každý jiný, má potíže s láskou, přátelstvím, psychickým zdravím... Moc povedené. ()
Práve bol prekonaný svetový rekord za nechutný patetizmus. Hollywood si môže zájsť na školenie načerpať nové nápady. Jediné čo stojí za zmienku, sú výborne zvládnuté bojové scény, všetko ostatné mimo fronty len jedným slovom - kakačka. Je to škoda, pretože životný príbeh L. Pavličenkovej si zaslúžil lepšie spracovanie. 35/100 ()
"Přezrálé šípky, rudé až k zalknutí ... jen muška přesná tvé srdce zastaví. Válečné maso, v kotlíku smrduté ... zpocené nohy a duše obuté. Človíčci fašisti, svinutí jak zmije ... jablůňka v pláni kořeny ryje. Jen vodky stakana na duši... a doufat? To se nesluší. Nechej svou dírečku spát, na terči, snajperko nadržená ... volá tě válka a stát. A v tobě žena." Autor Pavel Pavlovič Dabltarasov, volný překlad Omnibus. A vůbec... prachsprostí civilisti by neměli natáčet ani komentovat (sic!) válečné filmy. To můžou jen настоящие убийцы. Například ani já (byť už jsem se jednou chystal) jsem nikdy žádného člověka nezabil. Nevím, jestli je to dobře. Ale ve skutečné válce bych se to snad dozvěděl. Něco o hebké smrti, o lásce, o sobě ... Pokud bych to ovšem stihnul. Což se asi nedá. ()
Reklama