Režie:
Mel GibsonKamera:
Simon DugganHudba:
Rupert Gregson-WilliamsHrají:
Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington, Luke Bracey, Teresa Palmer, Hugo Weaving, Rachel Griffiths, Milo Gibson, Richard Roxburgh, Nathaniel Buzolic (více)Obsahy(1)
Krátce poté, co Japonci 7. prosince 1941 zaútočili na Pearl Harbor, přihlásil se tehdy třiadvacetiletý Američan Desmond Doss, tak jako mnoho jiných mladíků, do služby vlasti. Z hloubi svého přesvědčení však odmítal nosit jakoukoliv zbraň a zabíjet. Stal se zdravotníkem 307. pěšího pluku 77. pěší divize. Skutečnost, že Doss odmítal zbraň, se nesetkávala s pochopením u jeho spolubojovníků. Jen blázen by chtěl, aby mu v boji kryl záda chlapík, vyzbrojený pouze odhodláním a lékárničkou. Často musel čelit nevraživosti a útokům ostatních vojáků. Přesto, jako jediný americký voják ve 2. světové válce, bojoval v první linii neozbrojený. V březnu 1945 vypukla krvavá bitva o Okinawu. Dossova rota měla za úkol dobýt 120 metrů vysoký útes. Když vojáci vyšplhali s pomocí lan na vrchol, dostali se do těžké dělostřelecké, minometné a kulometné palby. Vojín Doss se odmítl ukrýt a zůstal uprostřed krvavého pekla. Snášel jednoho zraněného po druhém z útesu do bezpečí. Během vyčerpávajících 12 hodin, za stálého ostřelování, zachránil životy 75 mužů... (Bioscop)
(více)Recenze (1 193)
Neznevažujem skutočné osudy hrdinov. Vadí mi však forma ich prezentácie. Úvodné minúty boli pre mňa ako frknutím úlomkov z brúsky do oka. Neskutočné, akí dokážu byť Američania z pohľadu propagandy patriotizmu či vlastenectva doslova slizko vtieraví. Následne sa divák prehupne do (pre mňa) absolútne nepochopiteľnej pasáže, kedy hlavný hrdina, občas (alebo stále?) pôsobiaci ako mierne zaostalý jedinec (ktorý samozrejme zbalí tú najväčšiu turbo jebačku "na ulici". Veď s kým iným by chodila že?), volí cestu šikany, ponižovania, priam vojenský súd, akoby mal jasne a stručne hneď na začiatku vyjadriť svoju túžbu stať sa medikom. Toto je fakt zahrávanie sa s inteligenciou diváka. No a popravde, keby nenastalo to, čo nastalo potom, jebol by som sem takú jagavú jednotku, že by sa jej nevyrovnal ani kostým Majky z Gurunu. Akčné orgie sú na neskutočnej úrovni. Mnohí budú nadšení. Bohužiaľ, výpovedná lehota pre môj mozog absolútne nulová, pričom naozaj nerozumiem tomu extrémne vysokému hodnoteniu. ()
Hlavní hrdina filmu sice odmítá nosit zbraň, ale Mel Gibson pálí vostrejma. A míří docela přesně. I když je to dost okatá kopie Olověné vesty od Kubricka, Spielbergova Vojína Ryana i Eastwoodova dvojfilmu Vlajky našich otců/Dopisy z Iwo Jimy (včetně několika konkrétních záběrů, scén i doslovných replik), příběh mě zaujal a vysoké hodnocení si Hacksaw Ridge odnese. I díky vynikajícímu Hugo Weavingovi, který je podle mě trošku nedoceněným hercem. ()
Nechápu, proč je z osmimetrového Hacksaw Ridge třicetimetrový útes jak z Game of thrones a proč se hraje fotbal s granátem, když realita je sama o sobě dost neuvěřitelná. Až na závěrečný záběr vlastně fajn. ()
Už tak fascinující příběh Desmonda Dosse se pod rukama Mela Gibsona změnil ve stoprocentně působivý protiválečný film, který od začátku do konce velmi přirozeně a bez jediného škobrtnutí či snad klišé plyne a s divákem si dělá doslova co chce. V první půli sledujeme Desmondovo odhodlání narukovat a přejeme mu, ať se to navzdory všemu a všem podaří. Ve druhé polovině s ním prožijeme nesmírně sugestivní válečné peklo a nechápeme, co může člověka přimět k tomu, aby se do něj vrhl dobrovolně (mimochodem kdo tvrdí, že první polovina je pro ženy a druhá pro muže, ten musí mít vážně jednoduchý život). Všichni herci jsou skvělí, režie nápaditá, scénář není žádná rychlokvaška a moc se mi líbila také hudba. Český podtitul filmu "Zrození hrdiny" je ale zavádějící, protože o hrdinství, které má spoustu podob, tady až tak nejde. Jde o přesvědčení, odvahu a víru v to, že dobré věci se přece nemůžou přestat dít ani na tom nejhorším místě na zemi. ()
Točení filmů podle skutečné události je záludné. Největší slabinou je, že v 90 % víme, jak to dopadne. Tady je zřejmé, že hkavním zadáním je zrodit hrdinu. Dřív jsem si myslela, že válečné filmy se točí proto, aby ukázali nesmyslnost války. Dnes mám podezření, že se točí, protože se diváci i režiséři vyžívají v masarkujících scénách, kde se rozprskávají končeniny a krev stříká proudem. Méně se někdy více. Stačilo by méně patosu, méně masakrování a špetka humoru. ()
Konečně. Konečně někdo natočil film o tom, že se často dobro tuze rádo maskuje za zbabělost. A ještě lepší je, že je to čirou shodou náhod intenzivní, kruté válečné drama od Mela Gibsona. Patos, který nesmrdí. ()
Sorry Mele, ale nedal si to. V tomhle roce bych si měl automaticky zakázat se na cokoliv těšit, pokud to má nějaký bombastický hodnocení a opět se to potvrzuje. Tedy ne, že by to byl špatný film, to netvrdím, ale mám tu dva zásadní problémy. Ten první je to neustálý cpaní boha a bible do každýho druhýho dialogu (Aneb jak by to řekli v Rambovi 4 : život ti nezachránil bůh, ale my kurwa!) a ten druhý je, že některé scény a dialogy až moc okatě vykrádají Kubrickovo mistrovské dílo Full Metal Jacket. Ano jistě jsem strašný kverulant, máte pravdu, asi si opravdu téměř žádný současný film nedokážu užít, aniž bych ho neporovnával se starýma peckama, ale co naplat to srovnání geniálnost vs lepší průměr se prostě logicky nabízí a při vší snaze je tenhle film pouze tím druhým, což vzhledem k nemalým očekáváním z mé strany zklamání rozhodně je. Jinak akce je určitě syrová a realistická o tom žádná, ale neuškodilo by kdyby byla méně zběsilá a přehlednější. Celkově tenhle film neurazí, ale s tím hype tady bych to nepřeháněl. Za mě lepší 3* víc ne, nejde to.65% ()
"Bože pomôž mi zachrániť ešte jedného..." Mel Gibson si ako režisér vybral veľmi zaujímavý a hlavne skutočný príbeh chlapíka, ktorý odmieta nosiť zbraň a zabíjať. Takmer polovica filmu je zoznamovacia, sledujeme Dossov rodinný život, neskôr prvú lásku, problémy s otcom alkoholikom... Mnohým táto pasáž vadí, alebo sa zdá pridlhá, no ja som si ju užil minimálne rovnako ako vojnovú. Dialógy sú fajn, sympatická Teresa Palmer má krásny úsmev a romantická časť je romantickejšia než vo väčšine čistokrvných romantických filmoch. Hudba aspoň v týchto pasážach nádherne sedí. Výcviková časť rovnako dobrá. V momente keď sa dostaneme na Okinawu začína skutočný masaker, nástup to teda malo poriadny, hneď som si spomenul na vylodenie v deň D vo filme Zachráňte vojaka Ryana. Akčné scény sú fakt bombastické, možno by som Japoncom dal trošku viac priestoru ale inak nemám čo vytknúť. Vadila mi len jedna vec. Niektoré spomalené zábery a hrdinská hudba robí super vojaka z každého, kto je práve v zábere. Hudbu by som v mnohých scénach výrazne stmil, niekde úplne vypustil, aby to filmu pridalo na reálnosti. Sám Doss sa za hrdinu nepovažoval, čo je správne a tak mohol v tomto Gibson aspoň trocha ubrať. Inak fakt skvelý vojnový film, ktorý pre svoju relatívne kľudnú a romantickú prvú polovicu bude určite zaujímavý aj pre ženské publikum. 90%. ()
To bolo tak strašne dobré. Gibson je možno psychopat ale filmy vie robiť parádne. Natočiť v tejto cynickej dobe takto kvalitný a (v dobrom slova zmysle) tradičný vojnový veľkofilm, navyše s tretinovým rozpočtom ako je obvyklé, chce veľkú dávku talentu. Garfield skvelý (už dlho som žiadnej postave takto nefandil), štylizácia dvoch scén do hororu fantastická. A komu vadí pri podobných príbehoch patos je s prepáčením idiot. Skvelá práca a som rád, že sa Mad Mel vrátil s plnou parádou. 9/10 ()
Hrozně mě mrzí že jsem za ty roky zapomněl jak vynikajícím režisérem je Mel Gibson. Jeho způsob vypravování příběhů mě plně vyhovuje, nemám problém s tím že bych se v ději ztratil a pokud jde o autentičnost ta je bezproblémově zachována. V druhé polovině to začne pěkně bouchat a jakmile se dostáváme do bitevní vřavy Gibson ukáže samozřejmě svou pravou tvář :D pro lidi se slabším žaludkem zlomyslně zatajím co je čeká. První neakční polovina ovšem té druhé v žádném případě ostudu nedělá. Dětství hlavního hrdiny (skutečného hrdiny) je jasně načrtnuto během slabé čtvrthodinky, pak tady máme randění a konečně vojenský výcvik. Kdybych si film pustil dříve Block 99 by mě zase tolik nepřekvapil. Z Vaughna se začíná stávat pěkně charismatický dacan. Sam je nudař a hlavní postava Garfield se dá vcelku snesitelně přežít. A té víry v boha je v příběhu sice dosti, ale bezproblémově jsem to ustál. 80% ()
Válečnej film, kterej je de facto protiválečnej - jo, na tohle se klidně někdy ještě kouknu. Ovšem přeskočím první polovinu, kde jsou některé linky zbytečně dlouhé (výcvik, povinná romantika) a především je tu spousta nepatřičného patosu, který otravuje a nutil mě zhrozeně otáčet oči v sloup a tvářit se jako obstarožní jezevec na speedu. Druhá půlka je o poznání lepší a přestože je neménlich patetická, tak působí mnohem přirozeněji, jelikož se odehrává v bitevní vřavě plné odtrhnutých končetin a zavilých japonců. Mimochodem, je tu fajn casting, hlavní roli má sice Garfield, u kterého mě už poněkud štve, že neustále hraje teenagery, ale alespoň je stejně tlamatý, jako reálný Desmond Doss, A Vince Vaughonovi by měl konečně někdo zařídit soudní zákaz hraní v komediích, neb ty jsou sračkové a vážná poloha mu sluší mnohem víc. Během psaní tohoto komentáře nebyl zraněn ani jeden Japonec ()
První půlhodina je na diagnózu cukrovky. Otravnej klišé kýč, kterej je tak vehementní, až chytáte podezření, že to má nějakej důvod. A taky že má. Doss jako náboženskej skorofanatik, jehož hlava je tvrdší než diamantová bruska, je totiž přesně jako ti nesnesitelní lidi, od nichž má každej z nás ve svým okolí minimálně jeden kus. Zpočátku je pro jejich umíněný přesvědčení nesnášíte, pak si na ně zvyknete.. a nakonec zjistíte, že je máte vlastně rádi. Tenhle vojín na flintu nesáhl, nicméně na útesu, utopeným v kouři a krvi, zachránil desítky raněných. A že se ten útes topí prvotřídně! Gibsonova úchylka, díky níž je v každým jeho filmu (s výjimkou debutu) šťavňatá porce hardcore brutality, je využitá na doraz a zároveň účelně. V kombinaci s pastelovým mainstreamovým lookem je to hodně působivá kontrastní podívaná. Dossův charakter vykreslen přímočaře, ale rovněž účelně a přesvědčivě. Škoda jen, že vedlejší postavy zůstávaj pouhým stínem a všeobecně co do obsahu tu není moc z čeho brát. Ale ono to tentokrát zase tolik nevadí. ()
Dlouhých 10 let trvalo, než se Mel Gibson opět usadil na režisérskou židli, aby znovu všem ukázal, že umí točit filmy a že jeho snímky jsou jedním slovem perfektní. Možná trochu kontroverzní, ale rozhodně po všech stránkách skvělé a chytlavé. Hacksaw Ridge: Zrození hrdiny se pro mě stává patrně nejlepším válečným snímkem z období 2. světové války za posledních 14-15 let, když beru ty snímky, v nichž se vskutku válčí, zavádí nás do centra bojů, tedy nemyslím žádná dramata z dob 2. světové války, případně snímky reflektující události ohledně genocidy a koncentračních táborů. Od Nepřítele před branami jsem podobně úžasný film snad opravdu neviděl. Přestože Gibsonův počin trvá více než 2 hodiny, čas u něj rychle uteče a rozhodně nenudí ani úvodní pasáž ukazující Desmondův osobní život a narukování k armádě. Jakmile se děj přesune na bojiště, stává se snímek neuvěřitelným mlýnkem na maso, kdy se divák dočká mnoha "jatečních" scén, které jsou vskutku naturalisticky ztvárněné. Během sledování v kině jsem chvilkami měl pocit, že jsem přímo v centru dění. Natolik přesvědčivě se Gibsonovi povedlo zachytit hrůzy války. Diváka však zákonitě musí chytnout i samotný příběh Desmonda Dosse, jenž se i přes původní despekt svých kolegů a nadřízených stává doslova přes noc hrdinou. Pochválit musím také herecké výkony a závěrečné zařazení útržků z rozhovorů se skutečnými aktéry bitvy o Hacksaw. Na závěr si dovolím malou poznámku, jež je trochu mimo téma, ale napadla mě přímo v kině v souvislosti s válkami a snímky o nich. Od roku 2014 máme po celé dlouhé 4 roky neustále nějaké sto leté výročí vztahující se k 1. světové válce. Dost mě překvapuje, že za tuto dobu ještě nevznikl žádný film, který by se této látce věnoval, přičemž příběhů se muselo dochovat spousta, ať už z bitvy u Verdunu, na Sommě, Marně, Piavě či bitvě o Halič. Inu, vážení tvůrci, zamyslete se nad tím a připravte si pro nás něco podobného jako se povedlo Melu Gibsonovi. ()
Mel Gibson se po 10 letech vrátil k režii a natočil tvrdý válečný film který nemá období. První půlka je o tom jak se Desmond zamiluje a hned krátce poté se přihlásí do armády. Celá první půlka se odehrává ve válečném táboře kde se Desmond musí utkávat s nevraživosti všech a teprve v druhé půlce začnou ty krvavá jatka které Gibson sliboval- střeva a končetiny lítají před kamerou jedna báseň a je to jeden z nejbrutálnějších filmů za poslední dobu. samotný film ale obsahuje víc. Je to krásný lidský příběh, s uchvacují akci, režii a hereckými výkony (Vince Vaughn nehraje komediální roli a role mu sedí) Film dokáže být pochmurný, temný, krvavý ale především upřímně dojemný a v první polovině i celkem vtipný. Sečteno podtrženo, Mel Gibson dokázal v židy vládnoucím Hollywoodu natočit film který není veskrze o akci a dokáže zaujmout. Občas se trošku vleče (133 minut!) ale nedá se říct, že chtělo něco vystřihnout a pár scén by i mohlo být delší. A konec je tak dojemný jak by měl být. Problém ale je, že nechcete aby ten film skončil! ()
Velmi silné téma. Jeden podstatný lidský Pilíř hrdosti amerického národa na vlastní armádu! Nedivím se, ale... ()
Mel pořád úplně nezmoudřel. Vizuálně i akusticky atakuje a místy posouvá over the top sekvence filmové válečné vřavy (při první bitevní scéně máte potřebu se v kině krčit, aby vás nezasáhla odlétající střepina nebo cákanec krve), vypravěčsky je tenhle kontroverzní tvůrce sice naprosto přesný, ale viditelně mu schází jakákoli stylistická kreativita ve formě celkového systému díla. Snímek tak trochu působí jako slepenec více notoricky známých filmů na bázi zdejších témat a motivů, a přestože vše, co se v něm stane, je vzhledem ke klasickým módům vyprávění správně, nenajdeme tu jediné ozvláštnění, jedinou autorskou přidanou hodnotou vyjma litrů krve a vyhřezlých vnitřností. Velké plusy za většinu herců (opakuji herců, ne Garfielda ), důkladnou a kvalitní psychologii a za odporně skličující atmosféru, kterou dokázal charakter přímého boje v žaludku i v myšlenkách vyvolat. Nedostatky naopak v přepáleném patriotismu a úsměvné ikonizaci hlavní postavy, která chvílemi posílá celé filozofické poselství někam na mentální úroveň Forresta Gumpa a Bubby. ()
Mel Gibson naozaj vie vyrobiť kvalitné historické filmy založené na skutočných udalostiach. Dokazuje to znova a znova. Na kvalitne odpracovanom projekte sa podpísalo aj veľa skvelých hercov, Mel Gibson má na ne skrátka čuch. Drsného vojenského seržanta si zahral Vince Vaughn, ktorý ukázal, že nepatrí len do jednoduchých komédií. Vo filme je veľmi výrazná vizuálna stránka. Tá podtrháva hrôzy vojny a utrpenie vojakov. Je celkom zrejmé, že režisérovi s tým pomohla dnešná moderná technológia. To platí zvlášť pre výbuchy a výstrely, ktoré sú na vojnovom bojisku tak časté. Aj cez to však dokázal stvárniť kľúčové momenty realisticky a tak, že pôsobili dobovo. Niektoré scény z bojiska, kedy majú vojaci odtrhnuté končatiny a z tela im vyliezajú útroby, môžu pôsobiť až príliš realisticky a kruto, ale je jasné, že to bol presne zámer. Špeciálne efekty sú dotiahnuté do takej dokonalosti, že film skoro pôsobí ako akási klasika z 80. či 90.rokov. A to je celkom určite pre dnešnú dobu úplne unikátna vec. ()
Válečnej film já potřebuju k životu asi jako Doss osmu ke slaňování. Koukat se na zbytečný plejtvání životama mladejch kluků, když všude po světě běhá tolik pěknejch holek, je pro mě příšernej zážitek ať už jde o historii nebo současnost. U týhle rovnice platí jen jedna výjimka, a tou je Mel Gibson. Tenhle chlap má prostě na válčení vlohy, možná ho kdysi sám založil, aby mi k jeho šedesátinám mohl dát snad největší válečnou perdu, jakou jsem kdy dostal. Bylo to kýčovitý, hnusný a dlouhý, ale taky zábavný, dojemný a kulervoucí. Film jako kráva. ()
Desmond Doss byl asi slušnej pošuk, o tom žádná. Nikomu neberu jeho víru v Boha, ale vyrazit do Tichomoří na fanatické Japončíky s Biblí, to chtělo opravdu buď sakra odvahu a nebo mít sakra dobrý krytí tam nahoře...Doss totiž nezačal až na Okinawě, ale mnohem dříve. Měl za sebou Guam i Filipíny a kdo o tom něco ví, to byla místa, kde se dalo zařvat skutečně rozmanitou škálou smrtí a to nesčetněkrát a kdykoliv... Z války v Pacifiku jsem už viděl lecos a ne jen z Pacifiku, ale co se týče zpracování bojových scén, tady nejde opravdu nic vytknout. Jestli byla prvních 5 minut Ryana řež z níž tehdy divák lapal po dechu, pak tady ta řež dělá dobrou půlku filmu. A jaká řež! Když jsem byl malý a někoho ve filmu zastřelili, nakecal mi kamarád, že to jsou vězni. Filmaři použijí vězně odsouzené k smrti a ty ve filmu zastřelí... Nějaký čas jsem tomu věřil, než jsem zjistil, že někteří zastřelení se po své smrti objevují i v jiných filmech a dokonce pohádkách! Proč to píšu? Tady filmaři nechali postřílet desítky ba až stovky vězňů!!! No a teď vážněji. Okinawa byla strategicky nesmírně důležitá. Jenak se už nejednalo o nějaký atol v Tichomoří, ale regulérní ostrov se silnou vojenskou a dobře vybavenou posádkou, jakési předpolí ke vstupu na Japonské ostrovy. Dobití by pochopitelně mělo na Japonce a jejich morálku vliv a také by to bylo ideální místo pro zřízení letecké základny pro těžké bombardéry B-29 Superfotressy. Nejedna osádka pak zcela jistě po nouzovém přistání svého rozstříleného bombardéru v duchu děkovala klukům od pěchoty za dobití ostrova... Myslím, že Mel věděl co točí a dnes je to poprvé co se zcela s dojmy rozcházím s DaViDem´82. Asi si jen těžko dokáže představit co je plamenometný útok, co to muselo být, když vás vykouřili z bunkru hořící látkou, která ulpěla prakticky na všem... Pokud jste vyběhli ven, docela klidně se mohlo stát, že mariňáci uznali, že je pro vás kulka škoda a nechali si vás to vyžrat do konce.... Pak už se jen běhá jako ,,Palachové'' dokud nepřijde smrt. Díky množství bunkrů, nor a tunelů, byly plamenomety velmi účinné na ničení palpostů i větších opěrných bodů a bunkrů. To co Doss dokázal, se opravdu rovná zázraku. Je dobře, že byl příběh natočen. Jistě, lecos by šlo ubrat, lecos změnit. Hlavní obrys je dán, ale jestli Doss dělal to či ono, či to mohl dělat či nedělat bych nechal historii a také tvůrcům filmu. Nabízí pohled jak to vidí oni a kdo nechce, ať na to nekouká. Konec konců je to už pěkných pár let, co Doss a jeho rota šplhali tam nahoru... Takže se řadím ke svým přátelům válečným fajnšmekrům a i já dávám za 5 injekcí morfia! * * * * * ()
Mel Gibson je späť! Zatiaľ čo prvá polka je o živote a tréningu mladého Desmonda Dossa ta druhá je až prekvapivo krvavo akčná. Gibson to ešte nezabudol a stále vie upútať krvavou akciou. Ale nie je to iba o tej krvavej akcii, predovšetkým dokáže aj dosť dobre pracovať s postavami a na to, že Garfielda moc nemusím, tu mi pod dohľadom Gibsonsa celkom sedel. Hacksaw Ridge je film kde proste Američania sú stále za najväčších machrov vo vojne, ale je to natočené fakt dobre a hlavne záver mňa osobne celkom potešil a presvedčil aspoň trošku, že to tak naozaj bolo. Za zmienku stojí aj dobrá hudba, ktorá pridáva na hlbke a emóciách. Obľúbený soundtrack: Praying. 85% - 4* ()
Reklama