Režie:
Agnieszka HollandScénář:
Agnieszka HollandKamera:
Bernard ZitzermannHudba:
Zbigniew PreisnerHrají:
Brigitte Roüan, François Cluzet, Jean-François Stévenin, Grégoire Colin, Marina Golovine, Frédéric Quiring, Mathias Jung, Faye Gatteau, Alexis DerlonObsahy(2)
Filmové drama o znovunalezeném synovi. Manželé Serge a Elisabeth Duvalovi žijí na francouzském venkově se svými dětmi. Nadine a Olivier jsou typičtí sourozenci, kteří se perou a zároveň mají rádi. Jednoho dne pošle matka malého Oliviera k babičce s obědem. Od té chvíle jej už nespatří. Policista Druot, jenž zmizení dítěte vyšetřoval, se po 6 letech na policejní stanici v Paříži, setkává s chlapcem, který je Olivierovi nápadně podobný. Bohužel si ale nepamatuje na svoje dětství. Druot je přesvědčený, že je to Olivier, a hned kontaktuje Elisabeth Duvalovou. Začíná vzpomínání a utváření toho, co se před léty vlastně stalo...
Film inspirovaný skutečným kriminálním případem, s poetickými i psychologickými prvky, natočila režisérka Agnieszka Hollandová. Hudbu k němu napsal uznávaný polský skladatel Zbigniew Preisner, který připravoval také k snímku Evropa, Evropa a rovněž velmi úspěšně spolupracoval také s filmařem Krzysztofem Kieslowským (na seriálu Dekalog a volné filmové trilogii Tři barvy: Modra, Bílá, Červená).
(Česká televize)
Recenze (20)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $1,256,355║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Tohle by byla přímo lahůdka pro nějakou zanícenou psycholožku, protože téměř každá z postav stála za podrobné prozkoumání. Od chorobně závislé matky na Oliviéra až po dceru Nadine, která mě po té psychologické stránce zajímala asi nejvíc. Vynikajícím způsobem vystavěné drama, které graduje možná až příliš neuvěřitelně, ale to vnitřní napětí, které ke mě pulsovalo z celé té rodinky Duvalovi všechno přebíjí a já jdu bez váhání na plnou palbu. K tomu naprosto výborné výkony všech herců, prostě není co dodat, jen, že Oliviéra doporučuji všema deseti. ()
Mimořádně chytře napsaný scénář, který z celkem banálního příběhu udělal mimořádný film. Už se mi občas zdá, že je té pedofilie á homosexuality v současné kinematografii přesmíru, ale když se něco odvede takto profesionálně, je ro radost pohledět. ()
Hollandová v nejlepší kondici, film s postupně gradovaným dějem, se skvělou atmosférou a výbornými hereckými výkony. (Viděno během Challenge tour Speciál 2015: Filmový lov.) ()
Jak popsat tvůrčí klady francouzského dramatu v režii Agnieszky Holland, abych příliš nespoileroval? Tak mohu říct, že do napětí mne svým způsobem ponořil již úvodní prolog, který v první větě informoval, že film je inspirován skutečným případem a v druhé zase, že podobnost postav se skutečnými osobami je čistě náhodná... tak jsem si říkal, neodporují si ty dvě prohlášení navzájem? Ale po skončení filmu s tímto pohlcujícím vyprávěním mám pocit, že tohle skloubení zde možné, ba reálné bylo. Příběh o ztraceném a možná i znovunalezeném Olivierovi by mohl v jiném podání fungovat jako napínavá detektivka s velmi experimentálním krokem ze strany policisty... paní režisérka nicméně přichází se silným rodinným dramatem s působivým rozehráním napjatých vztahů a detailně vykřeslenou psychologií postav (včetně dětských) v rodině. Osobitý rukopis nepostrádá přímo poetické momenty, ale i v jejich doprovodu dokáže Hollandová vytvořit atmosféru, v níž stejně sálá po celou dobu napětí, nechává skvěle gradovat děj s odstupem šesti let od hlavní události, který nám postupně odtajuje jednotlivá zákoutí. Závěrečná vyvrcholení v několika vrstvách mi málem vzala dech, a současně mne zpětně nutí po skončení filmu klást otázky, přemýšlet nad hlubokým příběhem a myslet nad celou řadou scén, které mi asi ještě dlouho v paměti zůstanou. Jo, jo, krásné čisté drama výjimečného kalibru. 95% ()
Človek vytiahne päty z domu a nezostane kameň na kameni ... doslova. Zaujímavý film. ()
Dobře psychologicky prokreslené postavy jednotlivých členů rodiny, přičemž každá z nich je dosti komplikovaná osobnost, uvěřitelné herecké výkony, neustále přítomné napětí i trochu nečekaný obrat v závěru. Olivier, Olivier se tak řadí k těm filmům, nad kterými budu ještě nějakou dobu dumat a v mysli promítat jednotlivé záběry. ()
Vícevrstevnatý snímek o složitosti lidské psychiky. 1) 44letá Agnieszka Hollandová (scénář a režie) nezklamala ani v tomto případě. Skvělá práce s náznakem a zkratkou, typově přesní herci a to poselství... 2) Ve snímku se prolíná dobro a zlo, sympatie a antipatie, skutky dobré i špatné tak jako v životě. Není vždy snadné určit, co je co, někdy to nejde vůbec. 3) Všichni jsou nějakým způsobem úchylní, otec, matka, obě děti, soused Marcel i inspektor Druot. Trochu mi to připomíná vtip, že dnes už medicína pokročila natolik, že nenajdete zdravého člověka. Hollandová jasně demonstruje, že "úchylnost" v jisté míře je imanentní lidské psychice. Jinak řečeno, všichni jsme nějak cáklí. 4) Zaujali mě 17letý Grégoire Colin (Oliviere) a 23letý Frédéric Quiring (soused Marcel). ()
Pohřešovaný, zmizel v obilných polích. Nic nás už nečeká, jen pusto a prázdnota. Slzy stékají s tvojí pomocí. Smutek, bolest, osočování. Návrat ztraceného syna. Radost, euforie, nečekané procitnutí. Buď u nás vítán. Je to ON?! Vytržené listy z památníku dětství. Vrať se k nim zpátky v dospělosti. Rodinné shledání, pravdy zjištění, mezi "sourozenci" jiskření, láska stojí v popředí. ()
Tohle znepokojující, tragédií zkoušené rodinné drama, nejlépe vystihují dva momenty. Úvodní záběr na sluncem zalité pšeničné pole, ve kterém si hrají sourozenci Nadine a Olivier a závěrečný pohled na prázdnou, ve tmě se pohupující dětskou houpačku. Celý film byl hnán překvapující, ale i mazanou silou k tajemství, ležícím pod povrchem tohoto skvělého filmu. 80% ()
Pedofilie, smrt, zoufalství, odplata, míjení, lži, láska. Až za hrob, až do dna. Velmi hořký cocktail. ()
příběh s velmi bolestným dějem a překvapivým koncem.Fakt mě to dostalo na kolena i když některé scény byly dost nedotažené,překotné a jakoby šité horkou jehlou.Myslím že režisérka měla na postavě Olivera víc zapracovat - přišlo mi,že jeho role je tam jenom přidaná hodnota aby ten konec byl překvapivý.Věc názoru.. Ale u mě dobrý. ()
Chudák holka... ta to odnesla ze všech nejvíc. :/ Přizvukuju emmě53, že každá z postav by stála za podrobné prozkoumání, velmi poutavě podáno. Z některých replik úplně mrazí: "Měla snad umřít ona? -Jo, byla bych radši!" (A Nadine je navíc přímo u toho!) Ani sebehlubší zoufalství nemůže takovou reakci omluvit. A ani sebelepší péče tomu dítěti takovou ránu nezacelí. ()
Je to zvláštní film. Asi by se něco takového v reálném životě nestalo, myslím ty okolnosti návratu Oliviera... Teď jsem si přečetl jeden ze zdejších obsahů a je tam napsáno, že je to podle skutečné události. Aha! Realita někdy překračuje naši fantazii. Všichni jsou tu více či méně vyšinutí, i ti, o kterých si myslíte, že nejsou. Celý film má zvláštní nepopsatelnou atmosféru, o které nevím, jestli se mi líbila, nebo mi byla nepříjemná. Něco přesně mezi. ()
V titulcích filmu uvedeno: český název Oliviere, Oliviere; originální název Olivier Olivier; rok výroby 1991. ()
V každém případě velmi dobře udělaný příběh, který musel diváka strhnout. A nejzápornější postavou se nám nakonec vyjevil policejní inspektor, který naaranžoval objevení Oliviera po šesti letech. Tady bylo nakonec i jedno slabé místo, které autorům scénáře odpouštím. Hoch, který sehrál onu hru na Oliviera, přece musel z něčeho žít, musel chodit do školy. Žádného z rodičů nenapadla tahle myšlenka. Především zaujaly mimořádné herecké výkony všechn hlavních postav - od obou Olivierů i Nadine, přes matku, otce až po úchylného Marcela... ()
Věděla jsem, že Holland mě nezklame. Nikdy. Další syrové drama s nečekaným vyústěním. Tichý neznámý snímek který rozhodně stojí za shlédnutí, tím spíš pokud máte náladu na důkladné psychologické rozebrání příběhu ve vaší mysli. Za mě rozhodně nejsilnější osobitá role matky Oliviera. Doporučuji nečíst zdější komentáře před zhlédnutím filmu (časté spoilery). ()
.Vyjímečný film slavné polské režisérky Agnieszky Hollandové, bravůrně zvládnutý s výbornými hereckými výkony všech hlavních představitelů, který zaujme od počátku do konce. Mne osobně nejvíce zaujal svým výkonem dospívající Olivier a zvláště jeho vztah k jeho "sestře" Nadine, který se vyvíjí od nenávisti a odmítání až k lásce. Je to film, který si pro své kvality zaslouží bezesporu pět hvězdiček, ale pro otřesnou scénu před samým závěrem filmu, který ale naštěstí skončí optimisticky, dávám jen ze svého osobního hlediska hvězdičky čtyři. Je to výborná psychologická sonda do rodiny, kterou rozvrátí únos dítěte. ()
Takovéhle filmy opravdu můžu. Když si k filmu sednete s tím, že budete celý film analyzovat jednotlivé postavičky, budete mít co dělat celý film a nebudete to stíhat. Příběh hluboký a perfektně natočený. ()
Velmi povedený film, kde upoutá hlavní hudební motiv. Všechny herecké výkony jsou výborné, děj zajímavý a poutavý. Jen mám dvě výhrady: není moc jasné, jak nepravý Olivier znal detaily skutečného a hlavně: nikdy nepochopím, jak rodiče nepoznají vlastní dítě, když je od 9 let neviděli 6 let. 85%, 27.10.2015. ()
Reklama