Režie:
Juraj HerzScénář:
Jaromíra KolárováKamera:
Andrej BarlaHudba:
Petr HapkaHrají:
Míla Myslíková, Marie Rosůlková, Lenka Kořínková, Marta Rašlová, Dagmar Havlová, Jelena Juklová, Eva Čeřovská, Josef Langmiler, Josef Větrovec (více)Obsahy(1)
„My jsme holky z porcelánu, život máme těžký“, stěžují si děvčata z velkoskladu porcelánu. Mají své problémy – jedna se chce vdávat a nějak jí to nevychází, druhá předstírá život mondény a přitom bydlí v chudičkém podnájmu, třetí je svobodnou matkou a občas ukládá miminko ve skladu do bedny s dřevitou vlnou, čtvrtá je ještě pubertální kůzle a teprve se začíná rozhlížet po světě, a ta pátá je potřeštěná, ale v jádru hodná a celým srdcem toužící po lásce. Jejich vedoucí je razantní ženská, která svým děvčatům neodpustí jediný hříšek. Ale když dojde k velké inventuře, začnou se dít neméně velké věci… Komedii Holky z porcelánu natočil v roce 1974 režisér Juraj Herz podle scénáře spisovatelky Jaromíry Kolárové, pro kterou to byl filmový debut. Holky z porcelánu nejsou filmem, při kterém by divák od začátku do konce slzel smíchy. Je to spíše laskavá komedie, ve které se objevila řada populárních herců. Vedoucí skladu si s chutí zahrála Míla Myslíková, důchodkyni Janinku pak Marie Rosůlková, v rolích nesmělých nápadníků se objevili Karel Smyczek a Jan Hartl. Dívčí role si zahrál tehdejší herecký dorost, převážně posluchačky 4. ročníků rozmanitých hereckých škol, z nichž nejvíce zaujala Dagmar Veškrnová, která za postavu Dany získala v roce 1975 na XIII. festivalu pro mladé diváky v Trutnově Malé zlaté slunce. K písničkám Petra Hapky napsal texty Zdeněk Rytíř. (Česká televize)
(více)Recenze (198)
Co si pamatuju fakt dobře je to obrovské množství rozmláceného nádobí, to mě tehdá docela dost deptalo, protože mi ho přišla škoda. Jinak si už pamatuju jen to, že jde o průměrnou komedii, dalo by se říct teenagerskou a socialistickou. Na dnešní poměry moc málo fekálního humoru! ()
Gazela ! ()
Normalizované a (pro jistotu ještě jednou) lobotomizované Sedmikrásky. Jako film věnovaný vztahům a snům žen z jednoho pracoviště a tedy film s potenciálem zaujmout ženské publikum, vykreslují Holky z porcelánu své hrdinky neskutečně ploše a urážlivě. Každou z ženských postav by šlo hladce zaškatulkovat do jedné z těchto skupin: nezkušené štěně, svůdnice, přísná máma, třeštidlo. Všechny vykazují i ve scénách bez muzikálové stylizace znaky nervové lability, kterou lze v jistých momentech snadno zaměnit za idiotii. Namísto smíchu reagují maniakálním chechotem, žádnou situaci neberou příliš dlouho vážně (ať v práci, nebo mimo ní, legrace nikdy nekončí) a hlavně (v čem především se liší od Sedmikrásek) nedělají nic proti pravidlům, jimž se sice vysmívají, ale jinak jsou s nimi celkem smířené. Trable za zdánlivě emancipované hrdinky opakovaně hasí muži, k nimž se sbíhá devadesát procent děje a skrze které jsou ženy charakterizovány. Nic nezachraňuje ani režie tak unylá a texty písní tak prostoduché, až bych věřil, že Herz i Hapka rezignovali na jakoukoli invenci a hlavně chtěli mít tuhle barrandovskou zakázku rychle z krku. Ne, že by to prachbídnou úroveň díla omlouvalo. 45% Zajímavé komentáře: sportovec, sud ()
Mě prostě životní příběhy těch mladejch krásnejch holek dostaly. ()
Je to slabý film, ale navždy si budu pamatovat Jana Hartla, jak říká dnešní paní Havlové: "Vy jste takové to, .... búúúééé!" a doprovází to patřičným gestem, naznačujícím co myslí tím "búúúééé". ()
Naprosto kýčovitý film se zpěvy. Slovy jedné z hrdinek: Oblbovačka ()
Špatný a vyloženě nudný film s opravdu jen průměrným námětem. Nudné dialogy a pokusy o vtip nejen u dospívajících dívek, žádná předvedená výroba a jen marnotratné a občas neřešitelné životní problémy, osudy a zbožná přání učnic, navíc jen z jednoho pro mně opravdu depresivního prostředí, ani jeden náznak přírody. Ne takové to filmy mě vážně neberou a vlastně ani nikdy nebrali. Člověku se vážně ani nechce věřit, že jej natočil jinak vynikající Juraj Herz, inu asi jen slabší chvilka (umělecký faux pas), a nebo jen jasně stanovený námět tehdejšími stranickými kolegy z výrobního prostředí ale bohužel bez jakéhokoliv espritu. Z herců bych vyzdvihl jen výkon v hlavní roli Míly Myslíkové, která mě přeci jenom alespoň trochu dokázala oslovit, ale také mladá-stará dáma první republiky ve filmu jako stará skladnice Janinka alias Marie Rosulková, nebyla špatná její jako vždy elegantní chůze a nahluchlost mě v tu chvíli pobavili. Za tyto dvě, a ještě za zpívající Valerii Čižmárovou oné dvě hvězdy, ostatně ve stejných letech vznikali za daného žánru daleko lepší komedie. Vidět se to dá, jen když není nic jiného na programu, ale i v takovéto situaci zas jasně vítězí video. 2*. ()
Strašne roztomilá tooo, blbina. Gazela! 8/10 ()
Jó, když se sejdou holky v porcelánu, divák to má těžký... Nechci se tu pošklebovat poněkud pitomoučkému námětu, ale ani se nechce věřit, že tuhle hloupost natočil mistr Herz. Až srdce usedá... :-) - - - P.S. A jen to prosím neustále neomlouvejte tou normalizací... ()
Film by se dal odbýt jednou větou jako prostinká naivní komedie, ke které není důvod se vracet. Je to ale zároveň film, který dokonale charakterizuje normalizační éru 70. let. Tedy ústup od společensky závažnějších problémů a intelektuálních výzev zpět mezi dělný lid. Řeší se inventura ve skladu a milostné problémy mladých skladnic. Je dobré si uvědomit, že tuhle záležitost, se kterou se barrandovští režiséři nechtěli zahazovat, natočil Juraj Herz, aby si tím vykoupil hříchy z tvorby předchozí dekády. Ano, tentýž Herz, který je podepsaný pod Spalovačem mrtvol. Tím se ovšem z Holek z porcelánu stává viditelný symbol úpadku československé kinematografie oněh časů. Dnes je snímek snesitelný už jen jako připomínka herectví zúčastněných, především Míly Myslíkové, ale i dalších. Celkový dojem: 35 %. ()
Zdánlivě prostý příběh z naprosto neromantického prostředí plný stříbrného větru - po žensku-dívčensku. Mužské příběhy jsou v tomto pohledu viděny a vnímány z vnějšku jako rámec krášlící hned celý záhon dívčích nadějí a iluzí. Tato starší sestra obdobně komponovaného LÉTA S KOVBOJEM (scénáristkou v obou případech byla ne nezručná spisovatelka normalizace Jaromíra Kollárová) buduje fabulační jádro filmu již z námětu do potlačeného rodinného trojúhelníku, jehož hrdiny se stanou shodou okolností dva skladníci reprezentující obě základní pohlaví. Postavy nejsou schématy, jejich zasazení do kontextů je přirozené a jaksi samozřejmě zdařilé. Vedle Myslíkové překvapuje začínající Kořínková zdařilým postižením "dívky v rozpuku", osobitou figuru na malé ploše skládá ne o mnoho starší Jan Hartl a - vypůjčím si výstižné přirovnání svého kolegy spolukomentátora Karlose 80 o duchem mladé dámě První republiky - svou osobitou kreací exceluje Marie Rosůlkové, která se v zralejších letech přehrála-posunula do pozoruhodné polohy zralé dámy v nejlepších letech, jíž nic lidského není cizí - ani humor a sebeironie. Zapomenout nejde ani na režiséra Juraje Herze. Na jeden komediální odlehčený film je toho vlastně víc než dost. Tento dojem nedokáží zastřít ani ne vždy funkční - tím ne ve svém celku zbytečná - hudební čísla (zaujme zajímavá talentovaná Jana Robbová). Normalizační crazykomedie? A proč ne! ()
Kouzelně hysterické. ()
Tak tahle "komedie" ve mě úspěšně minula snad i ten poslední nerv, který reaguje alespoň na náznak humoru. Jak tahle slátanina může mít takové obecné hodnocení, opravdu nechápu. ()
Mám jednu známou, která pracovala deset let v porcelánce. Říkala že měly s kolegyněmi v práci dost kvalt (tudíž tam opravdu neležely) a na popracovní radovánky nebylo příliš nálady ani času. Bydlely na ponurém a chladném internátu a kluci za nimi moc nechodili (moje známá za celých deset let neměla známost). Alespoň že se v práci nezašpinily a nebyl tam smrad - to byla asi jediná pozitiva. Ale i tak nic nemění na tom, že jsou Holky z porcelánu stále celkem zábavnou komedií. 60%. ()
Za komárů mírně nadprůměrná komedie, v dnešní době už přece jen podprůměr. Málo vtipu, blboučká zápletka, rozjívená Veškrnová a kouzelně koktavý Hartl, který asi jako jediný zůstal kladem filmu. 40% ()
O čem že to vlastně bylo? O holkách, porcelánu nebo práci ve skladu? Už nevím, byla to kravina ()
Hezké melodie, jako film stojí za málo. ()
50% ()
Klasicky špatná česká komedie ze sedmdesátých let. Herz se možná snažil, ale s knihou Jaromíry Kolárové toho moc dělat nešlo. 1* za možnost poznat, co všechno se dá z porcelánu vyrobit. ()
Laskavá komedie? Úsměvný příběh? Uff. Film o polo-retardovaných skladnicích vedených zakomplexovanou lejdy, které jsou zaskočené, že se má inventura dělat pořádně. Jak mám sedmdesátkové komedie ráda, tak tohle je vážně katastrofa. Herzi, Herzi, cos mi to udělal... ()
Reklama