Režie:
Juraj HerzKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Štěpán KoníčekHrají:
Jana Plichtová, František Velecký, Milan Lasica, Július Satinský, Ľubomír Záhon, Peter Debnár, Marta Rašlová, Hana Prymusová-Lelitová, Eva Matejková (více)Obsahy(1)
Toužila vzlétnout ke slunci, a přitom sama zářila mnohem víc... Slovenský televizní film režiséra Juraje Herze vznikl podle Maupassantovy povídky "Muška". V impresionisticky laděném příběhu líčí tragický příběh mladé pradleny, která svou čistotou, optimismem a radostí ze života fascinuje muže kolem sebe. Točí se kolem ní pět nápadníků, kteří patří k bohémě. Dovedou se bezstarostně bavit, snít, radovat se z každé chvíle a unikat před měšťáckou každodenností. A ovšem i před zodpovědností. Svým lehkovážným způsobem života samozřejmě všichni narušují místní konvence. A přestože Muščino těhotenství přinese do jejich životů i tragické chvíle, na jejich životním optimismu to nic nezmění... Juraj Herz natočil barevný televizní snímek v době, kdy ještě převažovalo černobílé vysílání. S pomocí kameramana Jozefa Šimončiče vytvořili výtvarnou poctu impresionismu, který ovládl světovou výtvarnou scénu v době, kdy se příběh odehrává. K rozverné náladě vyprávění přispěli mj. i výrazní slovenští komici Milan Lasica a Július Satinský. Představitelka bezstarostné a potřeštěné Mušky Jana Plichtová se později stala váženou profesorkou psychologie. (Česká televize)
(více)Recenze (93)
Miluji. A velmi jsem se potěšila besedou s Herzem. #finaleplzen ()
Trtkajú tam, ale to je asi tak všetko. 2,6* ()
Že jsou zrzavý enormě nadržený se obecně ví. Muška v povídce Guye de Maupassanta svádí hned pět chlapů. Inu, když ji svrbí, je to horší než podebraná pata. Pokud máte Jula Satinského zafixovaného jen jako tlouštíka s moutným knírem, budete asi trochu překvapeni. ()
Před dvaceti lety bych na to asi koukala překvapeně, mladá a neznalá. Proto mě tehdy dostal třeba Jakubisko a jeho Vtáčkovia, siroty a blázni, aj. Dnes vidím, že je to utahané, neodvážné a neoriginální... Kdyby se každá scéna o dvě třetiny zkrátila a film se smrsknul na 22 minut, ještě i tak by byl moc rozvláčný a měl málo co říct. Impresionismus měl k opileckému chichotání a unikání před vážností a hloubkou stejně daleko jako tohle prvoplánové a většinou spíš otravné cvičení k pohlcujícímu komplexnímu filmu. Pocta ničemu a nikomu to doopravdy není a samo to taky neobstojí. *~ ()
[FNŘ 2010] Jeden z nejzábavnějších filmů letošního Písku je 40 let stará Herzova etuda na téma lásky v 19. století. Perfektní režie, tak lehká a zvládnutá, to se jen tak nevidí. Ale je fakt, že na tohle musí mít člověk náladu. ()
Milovníci impresionizmu radosť musia mať, takto sa s obrazmi prírody a ženy hrať. No mimo túžby sprzniť telo ryšavé vidieť i obrazy viacej boľavé. Víkendy v objatí mužov, vína i prírody čara strieda dusná práčovňa, kde stúpa večná kotlov para. Absinth sťa liek zabudnutia, že do manželstva nehrnie sa nik z mužskej ekipy, hoc čo sa týka v lone pobudnutia, rád by si v ňom omočil ten i ten i Ty! Sladkobôľne hipisácke skackanie utvrdilo v názore, že tráviť čas voľný má zmysel prevažne v prírodnom obzore. ()
Jedna vagínka, pohrávajúca sa s päticou penisov. Kto jej ponúkne pravú lásku miesto chvíľkového potešenia? Tematicky to vystihuje nie len dobu minulú, ale aj časy prítomné. Kým však v minulosti stačil cit či sľuby a naplnené priania, teraz hýbu malým “trojuholníčkom” najmä korunky. Taká je doba :) Kabelky a topánky LújVitón treba, čo tam po Korone. Snímok ako taký nie je nijak dramatický, chce pôsobiť komediálne, no nesie sa na vlne nezáživna, kde nadnesene povedané, dostáva najväčší priestor cenzurovaná promiskuita. Od Herza asi najslabší film čo som videl .. ()
Už dávno jsem ocenila hravou poťouchlost Juraje Herze. Jenom mě mrzí, že vlastně nenatočil mnoho slovenských filmů. Tento televizní je mnohem víc maupassantsovský než ryze slovenský. Zůstavají tak jen Sladké starosti. Sladké hry minulého léta jsem viděla už dříve ale mnohem víc docenila až nyní. Příběh se zdá býti banálním, ale chytlavá muzika v impresionistickách barvách s krásnými kompozicemi Dodo Šimončiče je prostě chuťovčička. ()
Plne súhlasim s jojineckom v tom, že je haluzné vidieť svoju prísnu profesorku psychológie - J.Plichtovú (momentálne "ťažkú intelektuálku") v roli pochabého a roztomilého stvorenia. Ľúbostné dobrodružstvá so všetkým čo k letu patrí, celkom milý, no skôr priemerný počin z diela slovenskej produkcie. ()
jojo, (re)šerše la fam, a pokud jde o zrzky, platí to dvojnásob :-D ;-) :-p B-) 80% [Festival nad řekou, 2010] ()
V Praze si točí samé horory, odskočí si do Bratislavy a najednou je tu poetický a rozmarný film. ()
Všetci stále slopú a chcú trtkať. O tom to celé je. Bizarné je, že medzi nimi sú aj mladý Lasica a Satinský, čo je možno dosť ťažké si predstaviť. Koncom šesdesiatych rokov bola asi aj naša spoločnosť vďaka vrcholiacemu obdobiu hippies za oceánom sexuálne otvorenejšia a tak máme možnosť v tomto príjemnom letnom filmíku sledovať nahé ženské telá a kozy v detailoch. Sladké hry sú taká pocitovka, kde je dej druhoradý a postavy Vám sympatické príliš nebudú, pretože budete mať pocit, že v zrelých chlapoch žijú stále 18 roční nezodpovední chlapci. Prostredím film pripomína Renoirov Výlet do prírody, formou je ale úplne odlišný. Našťastie Herz chápe, že hodinka úplne stačí a film zbytočne nedramatizuje a jednoducho ho včas ukončí. ()
Netrúfam si odhadnúť, do akej miery sa Herzov televízny film trafil do Maupassantovej poviedky. Trúfam si však napísať, že ten, kto tento film videl, určite nezabudne na jeho presvietené obrazy, výrazné postavy, neprekonateľné nasnímanie a priliehavú hudbu. Nebude mu prekážať chabý dej, ani ľahko neprirodzené dialógy. A pokiaľ film vidí v súčasnosti, poteší aj pohľad na mladých hercov, ktorí už nie sú medzi nami. Možno sú štyri hviezdičky nadsadené, ale so všetkými nedokonalosťami je to ťažko zabudnuteľný film. ()
Krásně vybarvený poetický film, který není o ději, ale o atmosféře. Obrazy jako malby, nádhera! ()
Nikdy jsem nepochyboval o Herzově schopnosti střílet svoje umělecké šípy do všech stran filmových žánrů. Pravda, některé netrefily čistý střed, ale tento zasáhl velice vzdálený terč průzračného artu a zaťal se do něj velmi hluboko. Režisér si přizval mladého slovenského kameramana Jozefa Šimončiče s neopotřebovaným okem a touhou experimentovat a to se mu bohatě vyplatilo. Artově náročný divák ve filmu nalezne rozmanité přírodní a figuriélní kompozice inspirované klasiky impresionismu a normální divák dostane lehounký, minimální příběh mladé, životem překypující pradlenky v maximalisticky vyvedené formě barev, čerstvého povětří a čistoty… ()
Milá dívka Muška se po svém vypořádala s úskalími lásky. Když se jí nepodařilo získat jen pro sebe srdce jednoho muže, spříznila svou duši i tělo (ke spokojenosti všech zúčastněných) hned se čtyřmi jeho bohémskými kamarády. Snímek s věrně zachycenou letní atmosférou, barevný, především díky "postavičce" malíře, obývajícího chatu u jezera, která se stane dočasným zázemím pro neobvyklou skupinku přátel. ()
Haha, hlavná predstaviteľka Jana Plichtová (momentálne už prof. Plichtová:) ma učila na vysokej škole (študoval som psychológiu v Blave). Jej skúška bolo to najväčšie peklo, čo mohol človek zažiť:))) O to väčšia haluz, keď prísnu pani profesorku vidíte v takejto roli:))) Ale k filmu...Príjemne nostalgický poetický film, ktorý neurazí. Mne osobne sa pri jeho pozeraní vybavili krásne a bezstarostné časy mojej mladosti (a to mám 23:). Skrátka pohodička, na TV viac než dobré... ()
Poetika bezstarostných dní srší celým filmom, radosť a čistota je však v kontraste s morálkou, ktorú nikto ani nerieši. O všetkom vypovedá dokonalým sposobom posledná scéna. Guy de Maupassant ako žil tak aj písal, takže sa niet čomu diviť. Juraj Herz mal po Spalovači poriadne problémy, tak pod bratislavskou televíznou záštitou natočil čarovne krásny impresionisticky farebný príbeh hodný povšimnutia. Sám sa divím, že ma toľké roky obchádzal... ()
No, to je prostě Herz. Nahá prsa a erotická scéna hned v prvních pěti minutách filmu. Dokonce i televizním. Óda na bezstarostnost a trochu i na mužskou naivní ješitnost. Ze začátku to vypadá, že je to o ničem, pak se to ale rozjede. Přemýšlím, jestli je film hrabalovský, nebo zda Hrabal bral inspiraci v Maupassantovi. Budu se muset poohlédnout po literární předloze. V jednom mě ale film utvrdil – více pihovatých zrzek do filmu! Výběr představitelky hlavní role je hned půl úspěchu filmu. ()
Ťažko si predstaviť väčšiu mieru voľnomyšlienkárstva a bohémizmu ako to ukazuje Herz v tejto prostoduchej burleske. V zásade sa mi to páčilo viac ako akékoľvek Jakubiskové filmy na podobnú tému, hoci je jasné, že Jana Plichtová nikdy nebude mať tak krásne a plné prsia ako mladá Magda Vašáryová. Ale hoci sa v sladkých hrách neudeje nič zásadné a je to skôr kaleidoskop pomerne zbytočných scén bez výraznejšieho myšlienkového, alebo umeleckého presahu, scenár pôsobí uvoľnene a bez výraznejších sentimentálnych, alebo absurdných dialógov a Herz pevnou rukou vytvára keď už nie priestor na vytvorenie vzťahu medzi divákom a postavami, tak aspoň peknú atmosféru vyrezanú z časovej osi na mieste, ktorá sa vlastne stala len v predstave a nie naozaj. Najviac ma desí pohľad na Martu Rašlovú, ktorá zažívala najlepšie roky, kde jej krása bola naozaj dychberúca. Videl som ju pred pol rokom a musím skonštatovať že niektoré ženy( aj herečky) stárnu bohužiaľ na nepoznanie. Znesiteľný priemer. ()
Reklama