Režie:
Woody AllenKamera:
Gordon WillisHrají:
Woody Allen, Diane Keaton, Michael Murphy, Mariel Hemingway, Meryl Streep, Tisa Farrow, Gary Weis, Karen Allen, David Rasche, Wallace Shawn, Mark Linn-Baker (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Tematicky navazuje Woody Allen na film ANNIE HALL, formálně však jde jinou cestou. Snímek MANHATTAN, melancholické vyznání lásky rodnému městu New Yorku, fascinuje černobílou fotografií na širokém plátně a Gershwinovou hudbou, která filmu dodává tklivě veselý, jímavý podtón. Woody Allen sám hraje televizního režiséra Issaca, který se nemůže rozhodnout pro jednu ze svých lásek, protože u žádné ženy nenachází skutečné naplnění. Neutěšeným milostným vztahům odpovídá převažující životní pocit newyorských intelektuálů: lze pozorovat úpadek kultury, osamělost, problémy se vzájemnou komunikací a neurózy jsou průvodní faktory. (Quentin T.)
(více)Recenze (278)
Typická Allenovka. Je až obdivuhodné, kolik kladných podmnožin to slovní spojení obsahuje. Pohodová nálada, vkusný a nepřemrštěný humor i sympatické postavy jsou samozřejmostí. Kéž by na sebe Woody postupně nenabalil ještě rutinu a banálnost - to se naštěstí netýká Manhattanu. ()
... miluju Manhattan, miluju manhattanské inťáky, miluju toho manhattanského židáka brooklynského původu... :-) Jak poučné pro všechny ty inťáky světa zbylého. A mimochodem - už jste četli tu Kastrující sionistku? - - - ()
(1001) Tak, jak to vidím já, poměrně slabý Woody. Asi opravdu dělám chybu v tom, že se v posledním čtvrt roce systematicky dívám na všechny filmy, co kdy natočil, protože začínám být skutečně přesycena. Samostatně bych si možná řekla, že to je dobrý ukecaný film o lidech, jejichž problémům sice nerozumím, nicméně fajn, ale teď si řeknu, sakra, starochu, neumíš to líp? ()
Paradoxně nejméně oblíbený Allenův film patří mezi fanoušky k těm nejoblíbenějším, k jejichž řadám přičítám i sebe. Allenova poloha v Manhattanu mi vůbec dost sedla - Allen se nesnaží být za každou cenu vtipný; je více hloubavý až melancholický; mluví se tu sice pořád hodně, ale ne tolik, aby to diváka odradilo; jednotlivé epizody jsou rytmizovány úsměvnými (hudebními) "intermezzy" (o celkově výborném výběru hudby se ani nemá cenu zmiňovat); až magické vyobrazení Manhattanu, respektive New Yorku prostřednictvím famózní širokoúhlé černobílé kamery Gordona Willise (přesto bez nominace na Oscara); tu a tam Allen skrytě či otevřeně odkazuje na jiná filmová díla, tvůrce či celá kinematografická období (Casablanca, Mlčení, Fellini, němý film ad.). Prozatím nejdospělejší allenovka. ()
Manhattan je filmovou kritikou řazený mezi nejzásadnější a nejkvalitnějjší Allenovy filmy, ale na mě po pravdě řečeno tak silně nezapůsobil z jednoduchého důvodu. Koncentrují se v něm všechny hlavní a oblíbené motivy Allenovy tvorby - neurotičtí citově nestálí intelektuálové, město New York, oblíbená hudba, kritika intelektuálního snobismu, osamělost a nenaplněnost milostných tužeb a nostalgie. Protože jsem viděl Manhattan později než řadu podobných Woodyho snímků (a že jich při jeho nadprodukci bylo), hrají pro mě dříve viděné zásadnější roli. Nehledě na to, že mnohem komediálnější ranný Allen nebo pozdní experimentující mi je přece jen bližší. V Manhattanu se sice objevují klasické allenovské grotestní tóny, ale mnohem silnější je právě motiv smutku a nostalgie v podobě, kdy rodinné vztahy byly daleko srozumitelnější a pevnější, rozvody a tahanice o děti byly výjimečné a lidé k sobě měli blíž. Ze dvou osudových žen v životě Woody Allena je mi právě Diane Keaton mnohem bližší než Mia Farrow, ale ani to čtvrtou hvězdičku tentokrát Allenovi nepřihrálo, i když všichni přítomní odvádí kus poctivé herecké práce. Nakonec největší dojem dělá černobílá kamera a snové fotografické scény nočního panorama Manhattnu a nejznámějších newyorských architektonických skvostů, stejně jako podobně nasnímané scény sbližování obou tragických hrdinů téhle smutné milostné romance. Celkový dojem: 65 %. ()
Tak já nevím. Skoro všude tu čtu oslavné komentáře a přitom mně osobně Manhattan přišel vlastně o ničem a zdaleka ho neberu jako jeden z vrcholů Woodyho tvorby. Tématicky to je sice hodně podobné Annie Hall, ale ta obsahovala mnohem více humoru. V této vztahové konverzačce je ho minimum. Ani těch spoustu odkazů na klasiky(?) umění u mě nepadlo na úrodnou půdu. Zklamání, od mého oblíbence Allena jsem zvyklý na jinší kvalitu. "Byl tak silný a romantický, jak město, které miloval. Za jeho brýlemi s černými obroučky se skrývala sexuální síla pralesní šelmy." ()
Allen se snažil navázat na úspěch Annie Hallové, ale nepodařilo se. Přesto skvělý snímek, kde herecky excelují především zástupci něžného pohlaví. ()
Na Woodyho štýl si začínam pomaly zvykať, ale neviem, či je to dobre alebo zle. Ale v tomto prípade to bude asi ten horší prípad, pretože jeho postava, kde hrá určitý typ neurotika je v podstate v skoro každom jeho filme a už to nie je to pravé. Moment prekvapenia a originality sa tým trošku stráca. V žiadnom prípade to však nie je až taká kritika, film je cez to všetko skvelý. Musím povedať, že keby bol toto môj prvý film od neho, siahol by som aj na ďalšiu hviezdičku. Herci sú pohodoví, všetko klape, pár fórikov sa tiež podarilo ale tá nominovaná Mariel Hemingway mi pílila poriadne nervy. 65%. ()
Ak sa mi Woody Allen v niektorých filmoch javí ako nevyliečiteľný romantik so srdcom dieťaťa, tak v tomto prípade hrá cynika najcynickejšieho, ktorému sa nevyrovná snáď ani Jim Jarmusch. Najlepšie na Manhattane je, že Woody si klasicky nič neprikrášľuje a divákom stavia realitu presne takú, aká naozaj je. Okrem toho, tú pre mňa podstatnú myšlienku (opustiť zamilované dievča bez výčitiek a po čase, keď sa rozpadne ďalší vzťah, sa k nej vrátiť ako k záchrannému kolesu), som si preniesla do reálneho života a zistila som, že psychológ Woody nie je zas tak ďaleko od pravdy. Obrázky Manhattanu sú super rovnako ako herci a scenár. ()
Po psychologickém dramatu "Interiéry" se Woody Allen vrátil naposledy (v budoucnu se však ještě párkrát vrátil) melancholicky smutnou tragikomedií o mezilidských vztazích. Od začátku do konce má film velmi zajímavou atmosféru. Woody opět hraje sám sebe (jak jinak než skvěle) a Diane Keaton je naprosto skvěle bezprostřední a přisprostlá (bohužel na dlouhou dobu poslední spolupráce s Woodym). "Manhattan" je romantický film, ovšem nikoli červená knihovna. Se sarkasmem hledá odpovědi na otázky: Co je to láska? Má nějaký vztah smysl? Může vztah mezi mužem a ženou dlouho vydržet? Woody Allen ukazuje rovněž odvrácenou stranu moderní společnosti (lidé jsou ovládáni televizí, vztahy motivované sexem, lesbičky...), ale nejen to. Především vzdává hold svému rodnému městu, které i přes neuvěřitelný spěch, přelidněnost, kriminalitu a hnědou vodu je důvod milovat. "Manhattan" mě napoprvé nudil. Až na několikáté jsem film plně pochopil a našel jeho pravou hloubku. "Manhattan" je decentní, až podprahový. Decentní, až podprahové umělecké dílo. ()
Další skvostný neurotik rozjíždí "nejisté jistoty" a zmatenosti v mezilidských vztazích. "Nenápadně" zachycuje milovaný New York. Dotýká se sexu, sarkastického humoru, Freuda atp. Prostě stále stejných témat a motivů, kdy mnohdy tušíte, co přijde (jde o můj desátý allenovský film), přesto to/ho milujete!! Navíc kladem je toliko propíraná Gershwinova hudba a ku prospěchu filmu je i angažování (pro mě příjemné překvapení) tehdy osmnáctileté Mariel Hemingway!! Černobílá romance.. ()
Pocuvat vecne ukecaneho Woodyho s humornymi poznamkami o jeho nestastnych vztahoch, ktore nikdy nevydrzali dlhsie ako vztah Evy Braunovej s Hitlerom, vidiet krasnu Meryl Streep, ktora ho uplne zhadzuje vo svojej knihe, Diane Keaton, ktora je zalubena do zenateho chlapa a nechce rozbit jeho manzelstvo a 17 rocnu Mariel Hemingway, ktora bola po usi zalubena do Woodyho a on bol z toho nervozny, bola jedna velka konverzacna zabava, v ktorej je reziser a scenarista Woody Allen jednoducho expert. A nielen to, ale aj krasne ciernobiele zabery osvetleneho brooklynskeho mostu, alebo prechadzka vo vesmirne osvetlenom muzeu. Mariel Hemingway sice bola nominovana na Oscara za najlepsiu herecku vo vedlajsej ulohe, avsak z Oscara sa mohla tesit paradoxne Meryl Streep za ulohu v drame KRAMEROVA VERSUS KRAMER (1979), ktora si zahrala malu ulohu aj v tomto filme... 11.11.2010 _________ Woody Allen - (Isaac) +++ Diane Keaton - (Mary) +++ Michael Murphy - (Yale) +++ Mariel Hemingway - (Tracy) +++ Meryl Streep - (Jill) +++ Anne Byrne Hoffman - (Emily) +++ Karen Ludwig - (Connie) +++ ()
Zvláštní… New York miluju, i když jsem tam nikdy nebyl (ale vím, že jednou tam budu žít, to jen tak na okraj :-)) a přesto nemůžu filmu, který prakticky vyznává lásku tomuto městu, dát více než průměrné hodnocení. Ano, místy je to vtipný film a ano, ta hudba krásně podtrhuje atmosféru, ale to je vše, co jsem si z tohoto snímku vzal. Vše ostatní mě jen tak minulo a já opravdu nevím proč. Má se za to, že tohle je hned po Annie Hall nejlepší Woodyho film. Ne, není. Ale zatímco u Annie to označení chápu (i když ten film mě taky nedostal tak, jak Woodyho jiné filmy, ale dokážu pochopit, proč si jej fanoušci tak cení) tady bohužel tápu, stejně jako tápe Woody po naprostou většinu filmu. 60 %. ()
Komentáře se mi k Woodyho filmům píší docela těžce, zvlášť, když se mi jeho film zrovna moc nelíbil. Proč? Já tohohle člověka mám fakt hrozně rád. Mám opravdu rád jeho kecy a narážky na všechno možné od smyslu života, existenci Boha až po hodnocení a komentování umělecké tvorby sama sebe či ostatních. Proto již vyhazuji třetí uslzený kapesník do prádla, když musím napsat, jak jsem v Manhattanu nenašel nic, co by mě zaujalo. Navíc jsem to všechno u Woodyho už viděl. Zas je tu vztah s Keaton, zas plný problémů, v podstatě vůbec to není bláznivé a už vůbec ne vtipné, jen je to černobílé. Život v Manhattanu je stereotypní, film Manhattan je stereotypní. ()
Není to lepší než dva nej Allenovy filmy, které jsem zatím viděl (tj. Annie Hall a Zelig), ale pořád je to velice dobré. U Manhattanu se mi nechtělo popraskat smíchy ani se nijak zvlášť dojímat, spíš na mě působil velice autenticky, uvěřitelně a (jak tu frázi nemám rád, musím ji teď zase použít) jako ze života. A kromě řady neodolatelných dialogů obsahuje krásnou scénu v planetáriu a nádherné vyznání lásky: "Jsi jako Boží odpověď Jobovi. Řekl by: Ano, dělám hrozné věci, ale taky dělám takovéhle holky." Dávám čtyři a kousek. ()
Kdybych si měla vybrat nějaké město, kam bych se chtěla podívat, nebyl by to New York. A když už bych byla nucena pobývat v New Yorku, nejspíš bych se zašila někam do Central Parku a snažila se tam setrvat do doby odjezdu či odletu. Woody Allen zřejmě toto město velice miluje, dokázal mě nadchnout Paříží i Barcelonou, leč Manhattan mi k srdci nepronikl. A to mám slabost pro tvůrce samotného i pro černobílou fotografii. Podobně jako u Annie Hall jsme se zde opět minuli. ()
U tohoto filmu jsem si uvědomila, že Woodyho miluju. Celý film (jako vždy) prožvaní, ale vzhledem k tomu, že každé jeho slovo = perla, dá se to poslouchat nejen jednou, ale dvakrát, třikrát, . . . je to úchvatný snímek s kouzelnou atmosférou, podtrženou černobílou kamerou a krásnou hudbou. ()
U Allenů byl z Manhattanu solidní povyk. Možná se rozbilo i pár talířů, ale popravdě nevím, co se Woodymu nezdálo. Ze svého filmového lejstra čítajícího až děsivě moc dobrých snímků, je možná Manhattan slabší co se týče scénáristických vychytávek, pro mě ale bylo sledování docela radost. Není to Láska a Smrt ve které bylo tolik hlášek, že si to ani normální myslící člověk nedokázal zapamatovat není to ani Sólokapr, kde jsem se smál originalitě, je to prostě kus dobře odvedené práce a byť jsem se někdy docela nudil, nemůžu říct, že by to byl kdovíjaký kopanec v Allenově režisérské kariéře. Radost, spokojenost, Manhattan! ()
Nadhera. Krasna atmosfera, perfektne pouzita hudba a dokonala kamera Gordona Willisa. Sice ma stale stvu Allenov herecky prejav a tie jeho dialogove plky, no pribeh sa tentoraz podaril viac nez na vybornu, takze mu to nemam problem odpustit. 9/10 P.S. A ak Allen tento svoj pocin skutocne tak nenavidi, je uplne evidentne, ze som nastastie na uplne inej vlnovej dlzke nez jeho standardna tvorba. ()
S každým dalším filmem mám podezření, že Woody Allen je sebestředný skřítek - a nic moc víc. ()
Reklama