Režie:
James GrayKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Max RichterHrají:
Brad Pitt, Tommy Lee Jones, Ruth Negga, Donald Sutherland, Liv Tyler, Kimberly Elise, Loren Dean, Donnie Keshawarz, Sean Blakemore, Bobby Nish, John Finn (více)VOD (5)
Obsahy(2)
22. století. Umělá inteligence je integrována do všech průmyslových odvětví, Měsíc a Mars jsou kolonizovány, lidmi osídlené satelity obíhají kolem Neptunu, nejvzdálenější planety sluneční soustavy. Na Zemi se staví nová babylónská věž. Je to anténa, jejíž konec dosahuje až do vesmírného prostoru a která má sloužit k vyhledávání inteligentního mimozemského života. Tým budující tuto obří stavbu vede Roy McBride (Brad Pitt). Astronautem se stal díky svému otci (Tommy Lee Jones), jenž byl velitelem výzkumné expedice projektu Lima. I jejím úkolem bylo pátrat po vyspělém mimozemském životě a před dvaceti lety zmizela kdesi v hloubi vesmíru. Nyní je Země postižena řadou nečekaných katastrof, které zasáhnou i stavbu obří antény. Americké zpravodajské služby se domnívají, že Royův otec stále žije a ohrožení Země má původ v explozích, ke kterým dochází u planety Neptun a souvisí s projektem Lima. Roy je vyslán na vesmírnou misi vedoucí přes Měsíc a Mars až k vnějšímu okraji sluneční soustavy, aby zde otce našel. Jeho cesta však odhalí tajemství zpochybňující samou podstatu lidské existence a jejího místa ve vesmíru. (Cinemart)
(více)Recenze (996)
Nádherný vizuál a technické rozpory jsem opravdu nehledala, nebylo to totiž zapotřebí, o tom film být neměl. Těžký námět o poselství, lásce, víře a osamění, k čemuž dlouhé záběry zkrátka patří, pakliže se chcete někomu zabořit do jeho nitra v extrémních podmínkách. Brad byl vynikající, více není co dodat. ()
Banální, děravé, a k tomu ještě liché. Že by k vyléčení sociální poruchy stačila konfrontace s otcem, který není docela tak geniální, jak se zdálo? To fakt hraničí s Červenou knihovou. --- Brad Pitt je nepochybně velmi chytrý chlap, není to žádný hrající atlet s mozkem jako hrášek (i když jednoho brilatně zahrál v Burn after Reading). Ale tady kopl do kytek. Béčkový scénář výprava nezachrání. --- A můj oblíbený uživatel Matty tady předvádí, jak (post)moderní intelektuál dokáže nalézt skryté umělecké hodnoty i v kádrovém dotazníku. ()
Tentokrát sampartia v kine v mojom meste som sa vybral na film, ktorý príliš mojich súputnikov pri putovaní po kinách neoslovil a k tomu treba prirátať že najväčší filmový znalec už tiež má pracovné povinnosti a obaja máme nahustený program a do kín prichádzajú v rovnakom čase 3 očakávané filmy (okrem tohto ešte Pomaľované vtáča a Rambo, na ktorého som dnes tiež zvažoval ponuku ísť,ale nakoľko sme už boli dohodnutý nerád ruším dané slovo), tak som v kine skončil osamote, avšak v spoločnosti slušne naplnenej sály. Dva momenty sú u tohto filmu výnimočné čo sa týka publika - odskočil si iba jeden návštevník (hneď 2x, buď problémy s mechúrom alebo veľká spotreba piva pred začiatkom filmu) a ja som počas 123 minút trvajúceho filmu našiel ibá pár momentov, kedy vychutnávanie si Nachos komba nikoho nerušilo. Nádherné ticho počas väčšiny filmu je jeho obrovským plusom. Rovnako tak skvelé úvahy pilota Roya McBridea, prípadne jeho psychologické analýzy. Scénaristovi za tieto momenty patrí obrovský rešpekt. Ďalej sa často rozoberá, či to bol životný výkon Brada Pitta. Bol vynikajúci, výnimočný a ohromný a ťažko povedať či ho vo Vtedy v Hollywoode alebo v Klube bitkárov či Nehanebných parchantoch prekonal. Myslím, že nie. Záverečný rozhovor Roya so svojim otcom (ktorého skvele stvárnil Tommy Lee Jones) ma takmer dojal k slzám (mňa rozplače maximálne tak kvalitná cibuľa). Absolutórium si však zaslúži kamera a zábery na tváre Roya respektíve na otvorený vesmír ma do kresla doslova prišpendlili. Doplnený vynikajúcou hudbou sa Ad Astra zaradil medzi najlepšie sci-fi drámy ako 2001:Vesmírna odysea, Solaris či Apollo 11 a určite svojou kvalitou prevýšil tiež vynikajúce filmy Interstellar, Marťan či Prvý človek z posledných rokov. Ad Astra je pastvou pre dušu náročnejšieho filmového fanúšika. ()
Projekce filmu Jamese Graye ve mně na okamžik vyvolala vzpomínku na knihu Johna Graye Slamění psi. Každý, kdo se rozhodne „vysmát“ nadutému velikášství a egocentričnosti lidstva, má u mě zaděláno na vavřínový věnec, zvlášť když své umělecké vyjádření ničím nedovojtí. To krátkozraké lidstvo, které by nepohrdlo nesmrtelností, aniž ví, jak a proč žít, které by si rádo podmanilo jiné světy, aniž dokáže rozumně spravovat vlastní planetu, a které, jako v Grayově filmu, prahne po navázání spojení s inteligentním mimozemským životem, ačkoli nedokáže úspěšně komunikovat ani mezi sebou. Hlavní postava filmu je sice produktem této iluzorní lidské všemocnosti a neochvějné sebestřednosti, naštěstí produktem nedokonalým. ()
Nudné, ospalé, nevyužitý a zpackaný potenciál námětu. ()
Lehké zklamání. Ad Astra je film, který výrazně sráží jeho ambice, velká žánrová rozkročenost a pravděpodobné kompromisy mezi původní autorskou vizí a přáním studia. Gray je výborný režisér, což dokazuje v každém záběru a v kombinaci s famózní kamerou Hoyteho van Hoytemy snímek výborně vypadá a nekonečnost vesmíru a sluneční soustavy je skoro hmatatelná. Podobně je na tom atmosféra, která je úžasná a společně s krásnou hudbou výtečně dokresluje lidskou osamělost uprostřed nekonečna. Výsledek ale značně sráží úplná doslovnost v podobě voiceoveru, který je zhola zbytečný a nedává divákovi prostor na jakékoli domýšlení a přemýšlení, protože mu vše servíruje až pod nos. Jako by si Gray nebyl jistý, protože do potřebně pomalého až meditativního tempa z ničeho nic přidá dvě slušné, ale veskrze zbytečné akční scény, z nichž jedna je skoro hororová, což se k filmu absolutně nehodí, jakkoli to může být působivé. Brad Pitt v hlavní roli je velmi dobrý, jenže i pro něj platí, že jeho výkon je totálně devalvován všudypřítomným komentářem, který každou jeho snahu o niterné herectví utne hned v zárodku. Rozhodně potěší i účast Tommyho Lee Jonese a miniroličky Davida Sutherlanda a Liv Tyler. Ve výsledku je tak Ad Astra jen lehce nadprůměrná záležitost, která by chtěla být filozofická a nastolovat řadu otázek, jenže vzhledem ke své doslovnosti jen klouže po povrchu a na nic pořádně neodpoví. A to je velká škoda. 60 % ()
O "Ad Astra" se mluvilo už docela dlouho před její premiérou a není divu. Brad v hlavní roli dokáže přece jenom pořád nalákat do kina davy a sci-fi snímky se obecně těší velké divácké oblibě. Na Pitta i na vesmírné scenérie se kouká skutečně moc hezky, pravdou ale je, že nějakých poutavějších a akčních sekvencí ve filmu moc není (což byl tvůrčí záměr, natočit spíš meditativní psychologické drama) a běžný divák se proto může malinko nudit. S hlavním hrdinou se navíc nedokážete příliš ztotožnit a jeho emocionální reakce hlavně v závěru filmu na mě vzhledem k předchozímu dění působily nepatřičně a nevěrohodně. Pokud jste ale Bradovými věrnými fanoušky, případně vám nevadí pomalejší tempo a spíše komornější charakter vizuálně velmi působivého filmu, můžu vám návštěvu kina vřele doporučit. V opačném případě si možná počkejte na nové "Star Wars". ()
Po dlouhé době se mi nelíbil výkon Pitta. Otázkou je, zda je to scénářem nebo ještě něčím jiným (třeba menší gàží). Bohužel ostatní se vyvíjí podobným tempem, jen s mírnou výchilkou do průměru, kde nakonec vše skončí. Primární problém v mých očích je podklad, jelikož vše je dost roztahané ,kde se má ubrat se zrychlí a opačně. Také jsem viděl plno zbytečných dialogů a scén. U konce jsem již nevěřícně kroutil hlavou co za klišé vidím. Spíše lehké nedoporučení. ()
Ad Astra je audio-vizuálně mistrovské dílo. Už jen úvodní scéna je dechberoucí a takovýchto scén ve filmu ještě několik přibude. Trailer lákal na poměrně blockbusterové sci-fi, reálně se však jedná o filozoficko-meditační film, který z 99% stojí herecky na Bradu Pittovi. Jestli se tomu dá něco vytknout, tak jedině finále, kterému chybí větší zvrat a překvapení, mám-li to srovnat třeba s Sunshine nebo Interstellar. Člověk přeci jenom od finále čeká něco extra a tady je finále velice přízemní, což mě osobně sedlo, protože to krásně podporuje celého ducha snímku. ()
Ad Astra by neměl být žánrově sci-fi film. Měl by to být psychologický film s kulisami vesmíru. Jenom nečekejte akční film. Dost lidem evidentně vadil hlavní hrdina jako vypravěč. Mě to bavilo a tím byl film komplexnější a navíc to dávalo smysl. Tenhle film prostě stojí a padá na výkonu Pitta a to se povedlo. Navíc je tam ta věc s tátou. Což je hluboká myšlenka a celou jsem jí chápala. Ovšem hodnocení filmu chápu. Při sledování filmů musíte přemýšlet. Co je pravda? Co je představa? (Jestli je to technicky proveditelné...třeba ten úprk z Limy...neřeším. Nikdy. Ani v knihách, nejsem technický typ.) Navíc film skončil jinak, než jsem myslela, doufala (vyberte si), že to bude. Takže dobré :) ()
Nesmírně vážně se beroucí film, ve skutečnosti prázdný jako mezihvězdný prostor. ()
Prvoplánový americký hrdina a jednoduchý otcovský komplex snižují mé hodnocení na 3,5 hvězdy. Technicky brilantní, Brad nezklamal. ()
Tedy tolik pitomin jako v tomto snímku se málokde najde - v daném žánru mi leze na mysl "Gravitace", tam bylo těch nesmyslů podobné množství. Piráti na Měsíci? Hm, dobře zajištěná oblast z hlediska vojenského, těžko věřit. Jdeme dál. Asi mi to uniklo, ale proč zpráva na Neptun se musí odeslat z Marsu, ze Země by to nešlo? :-) Pokračujeme. Jak se náš hrdina dostal na Marsu do rakety s nukleárkou, to je fakt bravurní - skvělé zabezpečení vzhledem k tomu, že jde o záchranu Země. Rovněž úchvatné, že uvnitř posádka nemá skafandry a když se při boji omylem rozstřelí nějaká nádobka s jedem či co to bylo (co to tam vůbec dělá?), všichni se udusí, bravo! Jsme u Neptunu. Jak vidět, lidstvo udělalo opravdu velký skok když si můžou létat ve skafandrech ve volném vesmíru. No a na průlet skrze prstence se stačí jen dobře odrazit a jako štít vzít kus plechu, to s přehledem zaručuje bezpečný průlet přímo k na orbitu parkující lodi kam se v tom nekonečném prostoru trefit prostě není žádný problém. Závěrečný odpich pomocí nukleárky už snad ani komentovat nebudu... ()
Ad Astra je vzhľadom na tunajšie hodnotenie (63%) prekvapivo výborný film. Niektoré pasáže by som skrátil, ale žánrovo mi psychologická konverzačná dráma, ako potenciálne nové smerovanie space filmov, vyhovuje. ()
Jako jsem teda zklamaná - pořád jsem čekala nějakou pecku na závěr - důvod, proč to vlastně natočili - ale nepřišlo nic. Jen dost trapný konec. ()
Film nabízí docela atraktivně pojatou výpravu. Prostředí Měsíce, Marsu a Neptunu jsou pěkně odlišená a barevná – mám pocit, že je to snad první film, který by se odehrával u (zatím) poslední planety Sluneční soustavy. Záporem je ale jednoznačně slabý příběh. Připadá mi, že námět a scénář dal dohromady nějaký středoškolák v hodině tvůrčího psaní, z nějakého důvodu to prošlo, a aby to nebylo odbyté během hodiny, přidali filmaři pár natahovacích scén. Je tu pár dobrých nápadů (postesk nad globalizací a komercí, která zasáhla i Měsíc), jinak je to banalita, kterou jsem byl navíc nucen zhlédnout dvakrát, protože jsem nechtěl hodnotit po prvním prodřímaném zážitku. Řeči o bohu beru jako úlitbu průměrnému americkému publiku, do seriózního sci-fi to od dob Kontaktu nepatří. (1 334.) ()
Filozofická sci-fi mi nevadí a i v posledních letech se jich několik povedlo, ale Ad Astra mezi ně bohužel v mých očích patřit nebude. Bylo to totiž pozvolné a rozvleklé až moc - a místy proto nudné, což nezachránil ani Brad Pitt. ()
Scenáristicky Apocalypse Now plus nějaké drobky popadané z pracovního stolu Terrence Malicka, režijně ovšem nesmlouvavé naplnění tvůrčí vize. Jen mě po skončení projekce napadlo, zda kvůli pochopení těch několika základních životních pravd musel major McBride skutečně cestovat tak daleko. ()
Mnohem horší remake Horizontu Události s hezčí kamerou. 6/10 ()
Tak bohužel. Chytrost snímku Ad Astra ubírají banality. Jaká škoda. Sci-Fi Ad Astra režiséra Jamese Graye se od svého počátku navenek jevilo jako velmi propracovaný a chytrý film. Ve finále se z něj však stává jen další ze série současných science fiction projektů, které možná dobře vypadají, avšak uvnitř silně dějově kolísají a naříkají. Zásadní problém Ad Astry tkví tam, kde se nachází většina problémů všech filmů – ve scénáři. James Gray vytvořil zajímavý příběh, který ovšem přenesl do špatného scénáristického pojetí. Scénáři totiž chybí jakékoli paradigma, jenž by dávalo smysl. Nenajdeme v něm humor ani rafinovanost, stejně jako chytrost, se kterou přišli jeho filmoví předchůdci Interstellar a Gravitace. Režie je nevýrazná, a spíše než o propracovanost a gradaci se pan režisér zajímá více o krácení a rychlé střihy, protože jestli filmu něco škodí, pak je to nesmyslné stříhání, které pohřbívá jakoukoli snahu o gradaci příběhu. Kdyby se mělo počítat, nejlépe ze všeho vyjde kamera Hoyte Van Hoytemy, který do filmu přinesl své zkušenosti z vizuálně epického Interstellaru a skutečně podává v kosmu překrásné záběry a dotváří magickou podívanou, podobně jako fantastické vizuální efekty. Hudba Maxe Richtera i samotný výběr vážné hudby jsou rušivé a působí melodramaticky. Jestli před někým můžeme smeknout, pak je to Brad Pitt, jenž v roli astronauta Roye McBridea, který je Americkou zpravodajskou službou vyslán do vesmíru, aby našel svého ztraceného otce, který se před mnoha lety ztratil při vesmírném projektu Lima v okolí Neptunu, skutečně podává velmi silný výkon a dokazuje, že se vrací na vrchol své kariéry. Pitt nás provází po celé dvě hodiny stopáže, a film zvedá o deset procent nahoru, avšak je evidentní, že by místo monologů, které mu scénář předepisuje raději celé dvě hodiny mlčel. Scénář Pittově postavě totiž vkládá do úst nesmyslné výrazy, od klasických sebevýčitek a lítosti, až po absolutně zbytečnou linku s bývalou ženou. Naopak Pittovi svědčí komornost příběhu. Ze začátku sice působí jako Superman, ale posléze nastaví hereckou úroveň, která jednoduše funguje a při dalších dějových zvratech se ještě více herecky vyvíjí. Diváka svým způsobem ruší McBrideovo zpětné vyprávění, které je také zbytečné (otázky o existenci a ufňukanost působí jen na efekt). Naopak filmu chybí vnitřní otázky, které byly rafinovaně podávány už v Interstellaru. Zábavu Ad Astra nepřináší žádnou a silnější zamyšlení také ne. Scény v kosmu jsou rutinou, i když opravdu krásnou. Zajímavý je nápad s osídlením na Měsíci, potěší i letecká linka Země-Měsíc, a akční honička, kdy Pitt a herecký veterán Donald Sutherland prchají před měsíčními piráty, je přímo vynikající. Když se ještě vrátíme k hercům, víme že Brad Pitt je absolutní jedničkou, lehce za ním postává Sutherland, coby starý plukovník, pod ním stojí Tommy Lee Jones v roli ztraceného McBrideova otce, a ostatní herci hrají zkrátka průměrně. Ad Astra není zas tak velký průšvih sám o sobě. Spíše ji dolů táhne nenaplněné očekávání, které vzbuzuje. Zamrzí fakt, že se více, než přicházet s vlastní filmařskou poetikou a jedinečností, snaží své dva žánrové předchůdce Gravitaci a Interstellar dohánět, přičemž se jí to nepříliš efektivně daří. Z vnějšku Ad Astra vypadá opravdu skvěle, což ještě více utvrdil festival v Benátkách, kde film soutěžil. O to více zabolí, že v jejím jádru jde spíše o žánrovou „břečku,“ nežli chytré vědecké Sci-Fi. Podstata Ad Astra (z Latiny Ke hvězdám) zůstává více než ve vesmíru na planetě Zemi. Když si ale uvědomíme touhu, vizionářství a fascinaci nekonečným vesmírem, kterou na jednu stranu skutečně velkolepě představuje, má to celé něco do sebe. Brad Pitt, který odlétá do nekonečné éry vesmíru je jistota, a Ad Astra i přes svou banální filmařinu rozhodně patří mezi lepší žánrové zástupce současného Sci-Fi, a chytrým filmem dle mě je, i když mezi skutečné klenoty se nejspíš nezařadí. Ve finále tedy Grayův film představuje něco, co jako celek na své dva velkolepé a inteligentní předchůdce Gravitaci a Interstellar jen ztěžka dosáhne. Pro mě spíše zklamání. Lehce nadprůměrný snímek. 60% a tři hvězdičky. Nejlepší scéna je jednoznačně akční honička na Měsíci. () (méně) (více)