Režie:
Jiří KrejčíkKamera:
Rudolf MiličHudba:
Evžen IllínHrají:
Iva Janžurová, Josef Abrhám, Jiří Hrzán, Věra Ferbasová, Pavel Landovský, Naďa Urbánková, Jiří Hálek, Josef Hlinomaz, Ivana Karbanová (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Dámské návštěvy zakázány! Chez Marcel je malý, chudý pension pro svobodné pány. Je však veden přísnou slečnou Mossieovou, která dbá na nekompromisní zákaz přijímat dámské návštěvy. Pokud některý z podnájemníků zákaz překročí, dostane nemilosrdně výpověď. Přesto však mladý pan Mulligan propašuje do svého pokoje slečnu Andělu. K ránu dívku nutí, aby opustila jeho teploučkou postel, neboť se má z plesu vrátit spolubydlící Halibut. Andělka se brání tak dlouho, až se musí chvatně schovat ve skříni, aby ji Halibut neviděl. A kolotoč nejneuvěřitelnějších situací se rozjíždí… Bláznivá česká komedie Pension pro svobodné pány vznikla v roce 1967 podle stejnojmenné divadelní hry irského spisovatele Seana O’Caseyho. Příhody jedné noci a časného rána, kdy byl trestuhodně porušen přísný řád solidního pensionu, zpracoval Jiří Krejčík nejdříve pro televizi a pak je uvedl na scéně Činoherního klubu. Po velkém úspěchu na divadle se rozhodl tuto lehkou konverzační komedii zfilmovat. Hereckou příležitost dal Ivě Janžurové, Josefu Abrhámovi, Jiřímu Hrzánovi, ale i hvězdě předválečného filmu Věře Ferbasové. (Česká televize)
(více)Recenze (125)
"Make love, but very quietly!" Majitelka penzionu, slečna Mossieová, očividně není květinový člověk - lásce moc nepřeje, natož pak mrzkému tělesnému chtíči. Ta stará rachomejtle se snaží svůj staromládenecký penzion udržet naprosto čistý, mravně neposkvrněný. Jenže Bertík tam svou Andělu stejně propašoval. Láska holt kvete všude, na tu je i sebepřísnější domovní řád krátký! A místní "recenzenti" se svými nespokojenými a hnidopišskými komentáři taky :-) ()
Především díky dobovému zasazení a kostýmům nezaměnitelná přehlídka vynikajících hereckých výkonů - bohužel vtěsnaná do nesmyslné frašky, která přes svoji krátkou stopáž ne a ne skončit. Namísto toho přijde ještě jeden nebo dva dějové zvraty, a o úplném konci se mi ani nechce mluvit, protože bych se musel zase naštvat, že už si ze mě někdo opravdu dělá... Tohle prostě není pro záležitost pro mě. 70%, a klidně si to považujte za svatokrádež. ()
Herci ze sebe na omezeném prostoru dokázali vyždímat to nejlepší. Film je hodně fraškovitý, nikoli však karikatura. ()
Krejčíkovy filmy nemám moc rád a bohužel ani této komedii jsem nepřišel na chuť - film je až příliš nadsazený a dobrý dojem tak zachraňují alespoň výborní herci. ()
Krásná konverzační komedie, můj nejoblíbenější film Jiřího Krejčíka. Chybělo málo a vůbec by nevzniknul. Krejčík nejdřív v r.1965 natočil Pension jako tv inscenaci, ale ta byla nekvalitní, místo hercůse v ní pohybovaly mátožné šmouhy s ostrými konturami a zvuk nestál za nic. Diváci si stěžovali a Krejčík zuřil, že mu televize neposkytla kvalitní materiál. Hra se ale přesunula na jeviště Činoherního klubu, kde se stala tak populární, že se Barrandov dal přesvědčit k filmu. S jednou podmínkou: poslali Krejčíka do Londýna za vdovou po Seanu O´Caseym, aby získal práva a dali mu na to směšných 30.000 Kčs. S filmovými právy je to vždycky složitější než s divadlem a televizí, nicméně Krejčík paní O´Caseyoou natolik okouzlil, že mu je věnovala zdarma. :-) Ten film je krásný právě tou vybroušeností, zkušeností Krejčíka i herců s látkou a s diváckými reakcemi na ni.100% ()
Co se zdá ze začátku jako vtipná a chytrá konverzačka, se mění v trapnou a zoufalou frašku. Škoda... 50% ()
Věřim tomu, že svoje diváky si film najde, ale mně ta přehnaná teatrálnost dost vadila. K zasmání je tam toho zoufale málo, spíš mi to přišlo často vyloženě trapný. Čekal jsem od toho něco podobnýho jako Svatba jako řemen, ale ty filmy jsou úplně jiný. ()
Každý ví nebo aspoň tuší, že existuje podstatný rozdíl mezi filmovým a divadelním herectvím. Celá řada proslulých divadelních herců měla problém, když poprvé hrála před kamerami a musela zmírňovat gestikulaci i mimiku. Stejně tak celá řada filmových hvězd na divadelních prknech úplně propadla. A stejný rozdíl je ve zpracování námětu v divadelní hře a ve filmu. Divadlo si může dovolit daleko větší nadsázku a stylizaci, která by ve filmu vypadala křečovitě nebo aspoň nepatřičně. Přesně tohle postihlo Penzion pro svobodné pány, který v sobě nezapře divadelní předlohu a gagy i styl hraní patří jednoznačně na jeviště. Všechny ty scény, kde jedna postava nevidí druhou apod., divák ocení resp. přijme v divadelním hledišti, ale na plátně to vypadá nepřirozeně. Tenhle Krejčíkův snímek se na druhou stranu může opřít o tři špičkové charakterní herce, kteří navíc disponují obrovským komediálním talentem a hrají tady ze všech sil, přihrávají si fóry a je radost se dívat, jak se navzájem hecují k maximálnímu výkonu. Navzdory tomu se nerozhoduju mezi 4. a 5. hvězdičkou, ale vzhledem k výše uvedenému volím nižší hodnocení. Je to prostě moc umělé a jako záznam divadelního představení by to fungovalo mnohem líp. Celkový dojem: 65 %. ()
S jistou nadsázkou se dá říci, že tímto dílem tehdy složila česká kinematografie hraného filmu další zkoušku své umělecké dospělosti a i světovosti. Jsou-li ve skvěle vypointovaném díle nějaké slabiny - platí to spíše pro druhou polovinu PENSIONu - nejsou dány zvoleným Krejčíkovým přístupem, ale zcela zjevně anglickou dramatickou předlohou. Precízní výprava, vzorné vystřižení londýnské ulice v Praze-Liboci, jak svěřila Iva Janžurové všetečnému mikrofonu bonusů, až minuciózní práce nad každou pointou, to jsou jen dílčí drahokamy velkopé mozaiky krejčíkovského konceptu. Fanouškové tohoto poloinscenačního typu filmu nemohou nebýt nenadšeni skvělými kreacemi všech herců ve velkých i malých rolích bez rozdílu Ferbasovou (opakovaně tu potvrdila svou hereckou třídu jdoucí vysoko nad figurkaření jejích filmů z třicátých a čtyřicátých let) počínaje a Janžurovou konče; za zmínku stojí i mihnutí se mladé, přesličné Nadi Urbánkové. Je otázkou, jak by svou úlohu zvládl a jaké pojetí by dostal přiřčeno Vladimír Pucholt; jisté je, že Hrzán svou suverenitou vdechl přidělené flamendrovské roli svébytný rozměr velkého herce už tehdy. Utěšená podívaná na zdařilé dílo rychle dozrávajícího nezaměnitelného režiséra se poprávu řadí k nejvýraznějším dílům své doby české (československé) filmové vlny - jak se dnes říká - zlatých let šedesátých v jejich počínající vrcholné fázi. ()
Vedle titulního dua jsou tu především výborné role vedlejší - pro Věru Ferbasovou a Jiřího Hrzána. ()
Když jsem se tak rozmýšlel mezi tím, jestli této poměrně zdařilé komedii dám 4 nebo 5 hvězd, tak jsem zapomněl, jak se tento film jmenoval. Našel jsem ho podle Ivy Janžurové (mimochodem, ta za mlada byla fakt kočka!) ale tak si říkám, jestli to je mnou, nebo tím, že jsem se místy nudil. Řekl bych, že možnost bé bude dobře a proto dávám 4 hvězdy. ()
Príšerne ukričané a nesmierne preafektované ... ()
Začátky tří skvělých herců u filmu a tak pěkně... :-)) ()
Naprosto mistrovsky předvedené divadelní umění, v nádherně zkomponovaném snímku. Snad proto, že se režisér k plné podpoře Barrandova dostal až po několika předchozích pokusech, je film opravdu precizně, až přísně připraven. Jedinečný námět s puritánským nádechem gentlemanské Anglie a dvojicí nádherných, mladých herců s přirozeným talentem. Dokonale je doplňují další, v čele s barevnou Věrou Ferbasovou a groteskním akrobatem, v tomto případě českým mluvícím Chaplinem, Jiřím Hrzánem. Muzikálová příchuť to dolaďuje do absolutní dokonalosti. ()
Jak se dovídám, Hrzánovu postavu původně měl hrát Pucholt. Což je kuriózní zjištění, protože (nikoli Hrzán, nýbrž) Abrhám mi od začátku skoro po celý film připadal stylizovaný zcela nezaměnitelně pucholtovsky (ne sice neustále, ale velmi zhusta a to tak, že naprosto). Pucholtovština ve spojení s Abrhámem byla ovšem zážitkem velmi nečekaným a lehce bizarním, ale nedosti na tom: ať mě hrom, jestli i Janžurka neměla nejméně dvě ryze pucholtní repliky! Nicméně, ať pucholtovsky nebo nepucholtovsky, sledování obou hlavních představitelů (zejména však Janžurky) v tomto filmu bylo zážitkem nad míru pěkným. Překrásně doplněno Ferbasovou, rovněž dosti kuriózním Lanďákem, epizodním Hálkem, ale i řadou pro mne bezejmených (legendární zlatou slavici Naďu Urbánkovou jsem bohužel nepoznal). Pravým králem této komedie byl ale naprosto neuvěřitelný Hrzán. Pohříchu je celá střední sekvence, počínající jeho vstupem na scénu (a končící někde tam, kde se - cituji PollyJean - "začne charakter postavy Ivy Janžurové ujasňovat"), jedinou opravdu zábavnou částí celého filmu, zábavnou tak nekomromisně, že místy přechází až do hypnotických poloh. Se zbytkem je to horší. (Dál poněkud SPOILERY): Zpočátku předlouze sleduji, jak se Abrhám snaží vystrnadit Janžurku, které se nechce z postele, pak se zase dlouho dohadují, kdo koho svedl. Ačkoli, jak už přiznáno, sledovat při tom oba herce stálo za to, hra samotná se jeví jako nepřesvědčivá zbytečná etudka. Mírný šok mi způsobil nečekaný Janžurové muzikálový vstup - sice dobře zvládnutý, ale přesto: wtf? Stejně tak při jejím odchodu ze scény. (Naopak muzikálový nástup Hrzánův vplul do filmu zcela přirozeně.) Pak rozuzlení: Dokud jen pomalu vychází na jevo a musím se jen postupně dohadovat, o co Janžurce jde, je to ještě dobré, ale jakmile se otevřeně provalí, pracně, namáhavě vybudovaná konzistence celé hry začíná korodovat, což je ve finále korunováno naprostým úletem stran domnělého Abrhámova šílenství (byť jednotlivé kousky s tím spojené jsou velmi pěkné, viz např: "Přeju tis spááánek, spýýýš" "Néé, já ti přeju spááánek, spýýýš.."). Celkově je to hrozná kravina. Proč je to celé tak pěkné a při tom tak blbé a nedržící? Myslím, že nejzdařilejší odpověď (byť možná jen částečnou) podává gudaulin. Tudíž vyjadřuji souhlas i se Šandíkem či Tosimem. Přínosným příspěvkem k pozadí vzniku je komentář Oskarův, doplnit ho lze Marthosovým. ()
Chápu, proč se to vydává za komedii, ale na mě to naopak působilo příšerně depresivně, ta představa, že byla někdy doba, kdy mladí muži museli žít v něčem tak příšerném, s nulovým soukromím, kde ani na pokoji nebyla tekoucí voda, o hajzlu nemluvě (neb byl jeden společný na chodbě), a kde ještě bylo nutno podřídit se diktátu nějaké báby, která to celé měla na povel. Díkybohu, že jsem se narodil do doby, kdy jsem už tohohle pekla byl ušetřen (i když samozřejmě každá doba má svoje, tak minimálně v tomhle ohledu jsem rád, že jsme se fakt posunuli). Ale to jsem odbočil. Filmu jsem dal šanci díky kvalitnímu obsazení a zdejšímu vysokému hodnocení, ale takřka mě šokovalo (nic jsem si o něm totiž předem nezjišťoval), že se to skutečně téměř celé odehrává v jednom pokoji a celou dobu se tam jen řeší, že se Mulligan chce zbavit Anděly a ona tomu vzdoruje, což extrémně brzy začne být nesnesitelně natahované, a celou dobu mi byly neuvěřitelně lhostejné problémy, které ty postavy řešily - panebože, no tak by ta blbá bába zjistila, že si vzal na pokoj holku, no a co má jako být, honilo se mi pořád hlavou. Skutečně mi to přišlo zoufale nevtipné, a připomnělo mi to moji averzi k činohře, kterou mi přesně tento typ konverzačních komedií navždy zprotivil. ()
Do pensionu pro svobodné pány mají přísný zákaz dámské návštěvy. Jak se zbavit uprostřed noci otravné ženské, v neopakovatelném podání Ivy Janžurové, poskytne návod neopakovatelně "uksichtěný" Josef Abrhám. A ten začátek je vtipný, ale po nějaké době se dostaví zdlouhavost a přijde se i na to, jak je to tak nějak vesměs o ničem. Pro vybrané herecké výkony a pro pár starých perníčků, když dámu honí mlsná, se to vyplatí vidět. Snad mě cholerický režisér Krejčík nezaškrtí, když si dovolím o jeho filmu prohlásit, že je to vtipná konina natočená s divadelním minimalismem, který je ve filmu vždy spíše na škodu. 60% ()
Toto bolo klaustrofobické psycho! S jednou ženou v jednej miestnosti.... ()
Některé divadelní hry by jednoduše měly zůstat na jevišti. Výborný scénář ani jako vždy dokonalí herci Janžurová s Abrahámem nezabrání pocitu, že snímku něco schází... ()
Bohužel další Český film o kterým jsem nějak moc neslyšel, a když jo tak jsem si toho nevšímal, a tak jsem bohužel zklamanej, je pravda že pár dobrých scén se tu našlo, ale nazpapůsobilo to nějak moc. ()
Reklama