Režie:
Robert SchwentkeScénář:
Robert SchwentkeKamera:
Florian BallhausHudba:
Martin TodsharowHrají:
Max Hubacher, Milan Peschel, Frederick Lau, Bernd Hölscher, Waldemar Kobus, Alexander Fehling, Samuel Finzi, Wolfram Koch, Hendrik Arnst (více)Obsahy(1)
V posledních měsících války nachází mladý svobodník Willi Herold na útěku kapitánskou uniformu. Bez přemýšlení na sebe bere šaty vysoké šarže i roli s nimi spojenou. Brzy se kolem něj začínají sbírat vojáci rozptýlení po okolí - vděční, že nachází někoho, kdo jim bude velet. V obavách z prozrazení vklouzává Herold do role bezskrupulózního kapitána a propadá rauši z moci. (Das Filmfest)
(více)Recenze (109)
Výborně zahraný, výborná kamera, výborná atmosféra konce války někde na východě Německa. Celá ta Williho anabáze a postupná proměna je svým způsobem neuvěřitelná. Až natolik, že jsem se musel podívat na web, abych zjistil, že se to celé fakt stalo... ()
Na jednu skvělý příběh ve kterým je mnoho silných monentů, ale na straně druhé se mě nechce věřit, že by v realu prošlo falešnému důstojníkovi vše tak hladce. Filmařský je to vynikající, herecky taky, tady není pochyb o kvalitě. ()
Zřejmě nejbrutálnější sebekritika německých filmařů vůči jejich národnímu odkazu – druhé světové válce. A natočeno tak dobře, že jsem měl co dělat, abych našel nějaké negativum. Robert Schwentke je evidentně profík každým coulem. Po umělecké stránce to pojal černobílou formou s tak dobrou kamerou, že dlouho jsem lepší neviděl. Atmosféra je taková, že by se dala krájet a chvílemi jsem měl i pocit, že dialogy tu okopčili od Tarantina. Ta scéna u toho sedláka, kde si mladej kapitán Willi Herold vytváří speciální rotu, nebyla za pět, ale rovnou za šest hvězd. Příběhově to bylo pojato spíše komornější formou, ale vlastně to bohatě stačilo. Neuvěřitelná cesta Williho od řadového vojína po kapitána byla tak bleskurychlá, že jsem minutu, co minutu zíral, co jedna nalezená uniforma dokáže s jedním vojákem na sklonku války. To, že je vše podle pravdy jen utvrzuje fakt, že válka rozevře skryté lidské vlastnosti dokořán a ukáže, co se v lidské bytosti vůbec skrývá. Ač by to nikdo z nás nedokázal připustit, natož pak pochopit. Kapitán je neuvěřitelný film. Kvalitní filmařina, skvělý námět a kopa brilantních nápadů vč. samotné závěrečné scény nebo jediného barevného záběru dokázala, že se jedná o jeden z nejlepších válečných filmů posledních let, co jsem měl možnost vidět. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $108,708║Tržby Celosvetovo $345,000▐ Robert Schwentke si vybral dosť ťažkú a náročnú tému na to že holdoval niekoľko rokov skôr čisto akčným hollywoodskym projektom. Na prekvapenie mu vojnová téma v oblasti utečeneckého nemeckého tábora sadla. Téma podľa skutočných udalostí, je z jednej strany dosť drsne pojatá, na nič sa nehrá, dá sa povedať má to svoje vyhrotené napätie. Nakoľko ide plagiatorského kapitána, ktorý robí rázne rozhodnutia po svojom. Miestami z toho saje nepríjemný chlad, až zvrátenosť. /75%/ ()
Výborná podívaná. Nejvíc mi utkvěla část v lágru, kde stačilo, aby někdo s velitelským ksichtem řekl "můžete" a uvedl tak celou popravčí mašinérii do pohybu. ()
„POKUD NEOBELSTÍŠ SMRT, OBELSTÍ PAK ONA TEBE…“ /// Komorní, dramatickej, černobílej úvod, pokračuje komorním, dramatickým černobílým příběhem o tom, jak se dezertující voják kapitánem stal. Německo, pár dní před koncem války a život za „frontou“. Všude samej zběh, civilisti žijící ve strachu… a postupně se z toho stává silná (jako fakt silná!) tragikomedie. Silná pro to, že to k smíchu moc není. Za povšimnutí stojí nejen místy nechutně nelidskej příběh, kde bujarý veselý střídá krveprolití, ale hlavně herecký výkony (takovej Max Hubacher by to někam mohl dotáhnout…). Jednoduchý gesta a mimika často mluví za všechno. Tenhle film je pro Němce určitě větší tragikomedie, než Ztratili jsme Stalina. A režisér Robert Schwentke překročil svůj stín! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Chystám se ukázat uprchlíkům, jak Němci umí čistit tábor plnej uprchlíků. 3.) Thx za titule „tkimitkiy“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Hodně zvlášní film. S přibývajícími minutami je stále absurdnější, falešný esesáček si dovoluje stále víc a víc, nakonec nechává masakrovat stovky vězňů pro dezertéry, a prochází mu to, přestože by ho Němci se svým puntičkářstvím museli dávno odhalit, až jsem nabyl dojmu, že jde zřejmě o nějaké...teď řeknu to sprosté slovo.. PODOBENSTVÍ. Při závěrečných titulcích jsem si tím byl už jist. A pak jsem se dočetl, že je to podle skutečné události :-O ()
„Takže gestapo udělilo kapitánu Heroldovi právo na několikanásobný zjednodušený vojenský soud a přebírá veškerou zodpovědnost?“ Co dokáže uniforma…trochu jsem měl obavy, aby to nebyl jen táhnoucí se černobílý evropský art. Opak byl pravdou! A černobílý obraz podívané jen přidával. Hlavní „hrdina“ se prakticky hned od převléknutí začne chovat jinak. A ono mu ani nezbude nic jiného, musí totiž řadu věcí. Snažit se všechny přesvědčit o svém postavení a nehnout u toho ani brvou. Čelit silnějším osobnostem, rozpoznávat na čí stranu se má zrovna přidat a komu věnovat přízeň (groteskní sbírání si vlastní armády). Zachovávat klid a vyčkávat do poslední chvíle (zda se problém nevyřeší sám za něj), ale přitom zvládnout i rychlá a riskantní rozhodnutí. A já jen fascinovaně sledoval, kam až je schopný zajít (psychologie hlavní postavy je napsána a zahrána skvěle). Nakonec ty 2 hodinky utečou jako voda, jedinou kaňkou je pak podivných cca posledních 10 minut (včetně závěrečných titulků)…na slabších 5* to ale ještě bude. ()
Executioner of Emsland, aneb když šaty zapříčíní, že přestanete být člověkem.. Černobílá Schwentkemu po všech těch hollywoodských pubertálních sračkách sluší, stejně jako zoufalé době, kdy úpadek morálky rozhodil pověstný německý ordnung a spánek rozumu plodil monstra. Snahu o podobenství lze vnímat jako varování. Střezte se lživých proroků, kteří k vám přicházejí v rouchu ovčím, uniformě či v saku a kravatě zpoza řečnického pultu. Cílem moci vždycky bude moc.. ()
"Takže vy ste desiatnik??" Krásna vojnová lahôdka, ktorá prišla ako blesk z jasného neba. Nemci posledné roky sebareflexne natáčajú realistické vojnové filmy bez príkras, presne tak ako sme kedysi za komunistov o tom snívali. Vtedy bol kvalitný vojnový film vzácnosť, drtivá väčšina filmov bola natočená podľa šablony Nemec-vrah , Rus- hrdina...V tomto výbornom filme sa nám predstaví pestrá paleta rôznych pováh, tak ako to aj v skutočnom živote chodí. Trochu som sa pousmial, keď až po 24 minútach nabehol v doprovode zaujímavej hudby názov filmu "Der Hauptmann". Netradičné, ale veľmi efektívne. Nespomínam si, ale myslím, že som doteraz v žiadnom filme nevidel rozoberať tému zabíjanie nemeckých zajatcov Nemcami...Čiernobiela farba filmu neskutočne sedí, jeden farebný záber sa objaví až v samom závere. Divák si od hlavnej postavy drží odstup, čo je logické, keďže robí svinstvá, ale na druhej strane je v napätí, pretože čakáte kedy ho niekto alebo niečo prezradí...Je trochu škoda, že nám režisér neponúkol záver tak ako sa skutočne stal. Ten filmový záver je fajn, ale radšej by som videl v závere jeho popravu. Po skončení filmu ešte chvíľu vydržte, nasledujú pomerne veľmi originálne titulky s výbornou scénou jazdy filmových prestaviteľov dnešným moderným mestom. 100%. ()
Režisér RED, R.I.P.D. alebo pokračovaní Rezistencie sa pokúsil o art a nedopadlo to najlepšie. Kruto nevyužitý potenciál a obrovský bordel. Mohla to byť strhujúca štúdia charakteru, veľmi (ale fakt, že veľmi, veľmi) čierna komédia alebo napínavý thriller s obrovským presahom. Takto je to zlepenec štýlovo nesúrodých scén rozprávajúcich fascinujúci a strašideľný príbeh. Veľmi rád by som to videl v rukách niekoho šikovnejšieho. 5/10 ()
Na otázku, ako si predstavujem dokonalý film o druhej svetovej vojne mimo frontovej línie, bez dlhšieho váhania odpovedám – Der Hauptmann. Tretia ríša na sklonku vojny v čiernobielej vízii zúfalstva a beznádeje režiséra Roberta Schwentkeho, ktorý sa konečne po prvý raz autorsky prebudil a precitol. Herecký výkon Maxa Hubachera, z ktorého mrazí, spustošený bezprávny nemecký vidiek plný rabovania a vrážd, celok podtrhnutý chladivou zimou a monštruóznym, industriálne znejúcim, ba až desivým hudobným podkresom Martina Todsharowa. Aby toho nebolo málo, v snímke absentuje akýkoľvek mizerný herecký výkon, všetci do jedného si idú svoju vlastnú ligu a z prejavov/prednesov je cítiť autoritu. Po rovných 100 minútach však prichádza zlom, kedy sa zo sledovaného stáva úplne iný film (myslené v zlom, podotýkam), čo ale pri zostávajúcej dĺžke stopáže až tak moc nevadí, aj keď je z nej (aspoň u mňa) cítiť nejasnosť a pomerne slabé uchopenie deja v porovnaní s tým, čo sme videli doteraz. Tých posledných pár minút ale môžem seriózne oželieť... ♪♫ (14.9.2018) (9.1.2019) (17.12.2020) (7.4.2022) (13.12.2022) (25.11.2023, vďaka Grco za big screen x) (27.11.2023) ()
Skvelá sonda do psychológie človeka, ktorý dostane do rúk moc. Navyše v atraktívnom prostredí rozpadajúcej sa Tretej Ríše. Kapitán má takmer dve hodiny, ale nudiť nestačí. Samotný záver síce film málinko strháva v kabaretnú tragikomédiu, ale možno je to potrebné, aby človek ustál predchádzajúcu silnú kávu. A ona tá kabaretná dekadencia k celému teátru vlastne patrí. Vo výsledku sú tu obnažené slabosti ľudskej mysle. Moc vo vlastných rukách skrátka nedokáže ustáť každý. Zamiloval som si hlavnú postavu, tá prejde neuveriteľným procesom premeny povahy a správania. Kapitán Herold je jedna z najlepšie napísaných hereckých postáv zo sveta 2. sv. vojny a zároveň odporúčam samotný film, kde sa tých nacistických postáv dá obľúbiť viac. Pre mňa predovšetkým Josef Sichner a Kipinski. Veľmi ťažko som sa s týmto snímkom lúčil a chcel by som proste viac. (Vďaka za odporučenie Real Tom Hardy). ()
Tohle byla opravdu válečná lahůdka. Filmu moc pomohla jeho nebarevnost, která vždy alespoň u mne umocňovala sychravost a zimu jara 45. I ta krev ve snímku černá tak nějak vypadá brutálněji než ve své přirozené rudosti. Příběh je to značně neuvěřitelný, o to větší div, že se stal. Ač má skoro 2 hodiny, divák se nenudí ani minutu. Při sledování mne mimoděk napadla replika z Richarda III od W. Shakespeara - ,,Jak divně k cíli! Vinou všech svých vin dál musím kupit zločin na zločin,“. Kam až opravňuje záchrana vlastního života zajít? Willi Herold si s nějakým svědomím hlavu nelámal ani s důsledky svých činů. V tom je celá ta zrůdnost. Bestie s lidskou tvářičkou, tak se mu po válce říkalo. Na svém kontě měl smrt skoro 200 lidí. Němci konečně bez příkras a dost naostro natočili válečné drama mapující konec války v Německu a zvěrstva s tím spjatá. Měl bych tam pár výhrad, například hned v začátku filmu to krásně osvícené město pouličními lampami... Zatímco štábní vozidlo má krytá světla kvůli zatemnění, město šajnilo do dálky... Pak ten jeden výstřel na ten Thunderbolt či co to bylo... Základní pravidlo v roce 45 když se objevilo letadlo, bylo utíkat od auta do lesa a co co nejdále. Spojenecká letecká převaha byla zdrcující a letectvo útočilo i na povozy! Ten jeden výstřel si koledoval o opakovaný přesnější nálet... I to tažení auta poté co mu došel benzín... mno... Ale to jsou detaily a nic nebrání tomu abych po téhle pořádné válečné hutné porcičce dal 5 lahví šnapsu! Škoda jen těch závěrečných titulků, přeci jen by se Němci měli držet krapet více u země... to závěrečné šacování lidí... no nevím... * * * * * ()
Správanie hlavných i vedľajších postáv veľakrát v divákovi navodzuje dojem neautentickosti príbehu, ktorý sa podľa informácií z filmu naozaj stal. Napriek tomu ale takmer dve hodiny s "kapitánom" Heroldom ubehli pomerne rýchlo. Pre fanúšikov vojnových drám môže ísť určite o pozoruhodnú jednohubku. ()
Veru tak, šaty robia človeka. To platí hlavne pre chaotické časy, kedy všade vládne zmätok a neporiadok. Dynamické po celý čas, a to sa mi na tom páčilo. Tiež plné smutných vecí a za srdce chytajúcich momentov. Tie popravy boli naozaj strašné, pričom čiernobiela kamera dodala celej atmosfére nádych autencity a naturálne dobové vyznenie. Škoda toho konca, tam kde sa po dramatickej stránke malo pritvrdiť, tak tam sa ubralo. Nadpriemer. 75/100 ()
Od černobílého vizuálu jsem čekala více, takhle je to mrhání možnostmi tohoto stále úžasného materiálu. Výborný scénář, naprosto odzbrojující hudba, vynikající herecké výkony. Vše výborně funguje, až na samotný závěr, který náhle ztrácí na dechu a ze závodního automobilu, kterým film po celou dobu byl, se náhle stává ukoptěný Velorex. ()
Kdyby film skončil stou minutou, tedy tím jediným barevným záběrem na pole, tak smeknu, zatleskám, udělím plnej počet a v brzké době sezvu kamarády na domácí promítání, abych jim představil další perlu. Bohužel poté následuje ještě dvacet minut, který úplně rozbíjejí nastavený koncept a dělají z toho filmu bordel. Chápu, že je to podle skutečnosti a tvůrci chtěli evidetně ukázat příběh Williho Herolda celý, ale ten natahovaný závěr už působí nepatřičně. ()
Jeden by mohol vyčítať, že sme sa Willimu mohli povenovať viac. Tej jeho hlavičke a jeho pohnútkam. Mne osobne ale film stačil taký, aký je. Nemám jedinej výtky, spracovanie parádne. ()
Hauptmann je přesně takový, jaký jsem si ho představoval. Znepokojující kapitolou v závěrečném dění 2. sv. války, která velmi autenticky prezentuje náturu jak vysoce postavených důstojníků tak řadových vojínů. Proslulý německý ordnung se hroutí, morálka upadá a na povrch vyplouvají dodatečné zvrácené rozkazy a nařízení. Němci bezskrupulózním způsobem natočili ve věrohodném světle svou vlastní historii. V tomto případě není moc prostoru pro hledání chyb. 80% ()
Reklama