Obsahy(1)
Automobilka Lada v Toljatti měla v sedmdesátých letech západnímu světu ukázat zázrak sovětské prosperity. Byla dokonalou utopií, o které se nikdo neodvážil pochybovat. O více jak čtyřicet let později prodělává miliardy rublů ročně a pomalu se rozpadá. A nikdo se jí neodváží dotknout. Švédský krizový manažer má v upadající továrně předvést zázrak kapitalistického obchodního modelu. Bo Inge Andersson, bývalý voják, který už jednu ruskou automobilku vzkřísil, přichází do Toljatti s malým týmem a velkým cílem. Stát se prvním cizincem, který společnost dovede k zisku. A nikdo se mu neodváží vzdorovat. Zatím. S prvními kroky k záchraně se odhaluje podstata světa kolem. Sovětský sen v nadživotní velikosti za sebou zanechal jen opuštěná letní střediska a provinční vojenské přehlídky. Velké plány pro obyvatele Toljatti nic neznamenají. Co udělají, až jim někdo začne obracet svět vzhůru nohama? Švéd v Žigulíku je příběh o velkých plánech a ještě větší absurditě. (Pilot Film)
(více)Recenze (53)
Vzhledem k tomu, jaké bombastické řeči jsem o tomto dokumentu slyšel, čekal jsem od něj velké věci, a tak jsem trochu zklamaný. Celkově mi styl napůl hravého dokumentu moc nesedl a dělalo mi problém odlišit, co je co, a nepůsobilo to na mě moc profesionálně. Samotný příběh je zajímavý, ale šel by uchopit ještě poutavěji. ()
Působivý mikrokosmos s osobním důrazem na konkrétní postavu. Dobře vytěžený námět, takhle si představuju to, o co se Remunda pokoušel s Krtkem, ale nevyšlo to ()
Co k tomuto "manažerskému" dokumentu dodat? Prostě Rusko! Manažer ze Švédska, který už dostal nejednu společnost ze srabu, se nyní vydává opět do Ruska, aby zde pomohl obnovit již dávno zašlou slávu automobilky Lada, která dodnes vyrábí automobili Lada. ()
Žánrové zařazení "dystopická sci-fi" by bylo myslím celkem na místě. ()
"Chtějí revoluci, ale nechtějí nic měnit." Chce byť chladnokrvným manažérom s odstupom a labuťákom (ako vraví jeho česká súložnica - "von je typickej labuťák - věrný jedný ženě"), ale začne manželke zahýbať s českou blonďatou zlatokopkou za zenitom, inak vraj z krízového štábu. Jeho plán ozdravenia je ozaj úžasný a novátorský. Prepustiť 30 000 zamestnancov a tým ušetriť. Hurá! To by nik iný nedokázal. To je výsada švédskeho ex vojaka. Ako na to prišiel? Koho by tak geniálne riešenie napadlo? Odborník jak hovädo. No ale takto to chodí. Za megaodborných odborníkov a úspešných managerov sa pasujú a vydávajú charakterovo tvrdšie typy (nič viac), čo vedia ustáť mnohotisícové prepúšťanie. Propagandisticky sú vydávaní za uznávaných majstrov svojho fachu (pretože dokázali v iných fabrikách prepustiť ďalšie desaťtisíce ľudí a nik im zatiaľ nerozkopal papuľu). Čo okrem prepúšťania dokázal? Dokument to ukazuje: a) doplniť rolky hajzláku do toaliet, b) skoordinovať, že blatníky budú rovno namontované na autá bez prestojov, c) otvoril (dlhodobo pripravovanú) výrobu nového typu vozidla, d) po pol roku pôsobenia zistil, že fabrika má rekreačné chaty a vlastní loď, e) štvrťhodinu rieši snežnú frézu pre otužilcov - ktorú si nakoniec kúpia sami za vlastné, lebo on im ponúkol starý herberg zo skladu. Každý priemyselný väčší podnik na brehu mega rieky je v spodných podlažiach niekedy zatopený. Chce to byť smiešna konfrontácia vyspelého západu s primitívne zaostalým ruským svetom - a do určitej miery sa táto pri-hlúpla propaganda vydarí. Zároveň ide trefný obraz manažéra, čo sa nevie ani len naučiť jazyk, ale už by vyhadzoval z práce. pretože, ako bývalý lampas hovno vie. Pretože to má byť komédia, zosmiešni autor najmä údajne tupých a hlúpych Rusákov. Tí výrobu dokumentu nezaplatia. A povýšenecká konfrontácia v štýle - my múdri ľudia západu vs. idioti z boľševickým myslením nasiaknutého Ruska, to sa tak dobre počúva, to hreje pri srdci naše premúdrelé duše, pištiace po sústavnej otročine v automobilkách bez prestávky. To milujeme. Neustály tok práce bez prestojov. To je naše, české, pravé, západné, menežérske, chrumkavé. A ftipné jag hovado. ()
Nemá chybu! Rusko 4ever! ()
Absurdní komedie o střetu západního přístupu k práci s ruskou mentalitou. Dobrá práce s kamerou a střihem. ()
Zajímaly by mě okolnosti vzniku tohoto filmu. Jak dlouho dopředu to domlouvali, jak dlouhou část věnovali přípravě, jak to Petr vyřešil právně, a vlastně i, jakto, že jim dovolili natáčet porady atd. Bo Anderson není kladnou postavou, je to typický příklad organizace firmy, v níž rozhodují lidé, kteří nemají dostatečné množství informací. Na obranu této věty říkám, že lepší způsob bych nevymyslel. Tohle je film o lidech, kteří nikdy pracovat nebudou, a takových je i mezi námi hodně. Nová Anderssonova partnerka je poněkud nečitelnou postavou - je to souhra osudů a náhod (která vedla k rozpadu minimálně jeho manželství) anebo klasická zlatokopka, jen s dobrodružnější povahou? ()
Zajímavý i zábavný dokument, který diváka vybízí k zamyšlení nad různými národními mentalitami a rozdílnými přístupy k práci a řízení, ale zároveň ve značné míře i nad lidskými vztahy na pracovišti v čistě osobní nebo dokonce partnerské rovině. Jako bonus stojí za to pročíst si i zdejší komentáře - některé svojí blbostí trumfnou i tu zmiňovanou "současnou ruskou komunistickou společnost" :-D. ()
Dokument Petra Horkého je nepodjatě věcný. Slavná automobilka v Toljatti, krachuje. Pomoci přijel krizový Andersson. Má českou přítelkyni. Drží s celkem dlouho i když zažívá „už sedmadvacátý problém s blatníky“ a „výmluvy, pořád výmluvy“. Ovšem lidi kráčející do práce mezi toulavými psy logicky dychtí po starých časech, z nichž zbyly jen vojenské přehlídky. „Sami nebudou vyvíjet aktivitu,“ zazní při typickém výjevu: jeden cosi natírá, tři přihlížejí. A stávka proti propouštění se drží protichůdných hesel Zestátnění a Modernizace. „Dělal jsem v osmnácti ruských městech, ale tohle jsem neviděl,“ balí kufry poražený šéf. Po sobě nechává úspěšný v HYPERLINK l Lada Vesta, nové toalety a zkušenost, že „Rusové chtějí revoluci, ale ne změnu“. Zajímavé hodince chybí jen epilog. Rozhovor s autorem je zde: https://www.youtube.com/watch?v=2urdfJMWl38 ()
Vskutku neuvěřitelný dokument. Skvělý a současně úplně šílený tím, co o současném Rusku vypovídá... ()
Ideální start letošní Filmovky. Podle režiséra chtěl Bo Andersson docílit soudního zákazu promítání filmu, což je zvláštní, protože z toho ruského bordelu vlastně vychází jako kladná postava. V každém případě jde o skvělou sondu, která elipsou (neintencionálně) zkoumá, jak moc komunistický režim poznamenal myšlení lidí, kteří v něm vyrůstali. Což je stejně zajímavé a platné pro Rusko, jako pro naše země. ()
Promarněné atraktivní téma. Tak jsme se dozvěděli, že pan Andersson nastoupil do firmy a uprostřed reforem musel odejít. To je na hodinový dokument dost málo. ()
Pro nás "lidi z východního bloku" je tento dokument ještě mnohem přínosnější než pro diváky ze Západu. Koukáme na toho Švéda, který umí dobře matematiku, sestaví tým a jde do toho. Ukazatele hovoří jasně a on nemá problém. Ale...je tu post-socialistický dělník, zvyky, vazby. A "východní" divák už ví. A vlastně to tomu Švédovi i trochu přeje, aby si vylámal zuby. Zároveň si ale říká: Rusko, no jo, tam to nikdy nepůjde, to je jasné. Andersson to taky pochopil. Na jednu stranu je nám ten ruský přístup v něčem blízký, na druhou stranu jím opovrhujeme. Podle toho to pak i u nás vypadá. Proto je dobré takový dokument vidět. Nastavili zrcadlo, o tom žádná. 70% ()
Zajímavý...komunismus stál za ...a s kapitalismem se to má stejně...asi bude problém v tom "ismu"...:-) ()
Dobra sonda do duše ruského národa. Trochu mi tam vadilo, že tam nebylo více k tomu co předcháze vyhození Andersona a pak ten střih, kdy tam byly zbytečné záběry ve kterých se nic neděje a jen vyplňovaly stopáž aby film neměl 10 minut... ()
Dělat reformy v podniku se zaměstnanci s pracovní morálkou průměrného úředníka francouzské státní správy asi nebude žádná selanka, ovšem nad některými postupy pana manažera jsem kroutil hlavou i já. Motivační proslov díky němuž se měla zvýšit produktivita, funguje jen v amerických filmech a to ještě jen v těch, v nichž hlavní roli hraje Michael Douglas. Na jeho obranu je třeba poznamenat, že dokument vyznívá zbytečně pesimisticky, nebo možná škarohlídsky. Bo Inge Andersson automobilku opravdu zachránil. Představené modely byly úspěšné, podnik je mnohem efektivnější a podařilo se mu zbavit nálepky nefunkčního molochu s neprodejným sortimentem. Automobilka stále nevydělává, ale už ne díky neskutečnému plýtvání, ale kvůli nákladné modernizaci. ()
Takto vyzerá v praxi konflikt dvoch kultúr. Švédskej západnej a ruskej socialistickej, a to v 21. storočí. My sa tiež nemusíme veľmi naparovať, lebo stále balansujeme niekde medzi tým. Aj v mojom bezprostrednom okolí prekonal jeden podnik, dávno v súkromných rukách, podobnú očistu od socializmu len pred pár rokmi, keď bolo nutné prepustiť polovicu zamestnancov, ktorí nevedno čo robili, od siedmich riaditeľov až po upratovačky. Bo Andersson to mal trochu vo väčšej mierke, keď prepustil 30000 zamestnancov, aby dostal AvtoVAZ do konkurencie schopného stavu. Dokument sa nevenuje žiadnym detailom výroby, modelom vozidiel ani finančným parametrom. Sústreďuje sa na osoby, ich myslenie a príhody, ktoré to všetko charakterizujú. Všetko je v podstate tak, ako sme si mysleli, že v Rusku je. ()
Jsou tam naznačené určité vrstvy Ruska (psychologický národní obraz) na příkladu jedné automobilky. Švéd prochází (očekávanou) cestou/katarzí. Jeho idea je maximálně ambiciózní, vzhledem k tomu, v jaké zemi se nachází. Není ani příliš těžké rozklíčovat, proč státní establishment instaloval "kapitalistického cizáka" do národní pýchy. Putin ví, že jsou potřeba změny, ale ty nemohou dělat (nejen) v tomto případě Rusové, protože by popřeli sami sebe a svou minulost, na kterou jsou lidé hrdí a s pochopitelnou nostalgií vzpomínají na staré časy (selektivní paměť je normální). Na druhou stranu je i experiment s cizincem určitý posun v myšlení (strukturální změny ve společnosti). Největší problém ruské duše je rozpor mezi reálnou vyspělosti/velikostí národa a vysněnou představou národa. S tím souvisí další věc, po které obyvatelé této federace touží a to je respekt ve světě, ten ale pouze silnou armádou a exkluzivní vývojem vlastních zbraní nezískají. 74%. ()
Spíše než dokumentem bych tento snímek nazval komedií, neboť jsem při jeho sledování měl výrazný pocit, že spíše, než o příběh titulního Švéda šlo tvůrcům o zprostředkování co největšího počtu humorných momentů a mnohdy se zdá, že režisér nechal postavit na místo kameru a čekal, až se něco vtipného stane. V této rovině snímek funguje na jedničku a mnohokrát jsem se nahlas zasmál, neboť je nám zprostředkována spousta vskutku absurdních momentů ukazujících Ruskou mentalitu a potvrzujících mnohá povahová klišé. I přes dobrou zábavu jsem nicméně z filmu odcházel zklamán, neboť jsem od něj očekával větší hloubku a doufal jsem, že se dočkáme detailnějšího pozorování samotné práce krizového manažera a jeho snahy o záchranu továrny řítící se do pekel. Tato linie je nicméně bohužel pouze okrajově načrtnuta a je jí věnována minimální pozornost a měl jsem mnohdy pocit, že pokud by se tento člověk v dokumentu nevyskytoval, na většinu záběrů a dění by to ani nemělo moc vliv. Švéd v žigulíku je zkrátka velmi zábavná komedie, ale špatný dokument. ()
Reklama