VOD (4)
Obsahy(1)
Asger Holm, bývalý policista, kterému byla přidělena služba na tísňové lince, odpoví na volání od unesené ženy. Když je hovor náhle přerušen, začíná po ženě a jejím únosci pátrat. S telefonem jako jediným nástrojem, obklopen stěnami kanceláře vstoupí Asger do závodu s časem, aby zachránil ohroženou ženu. Zločin, který odkrývá, je však mnohem větší, než se na začátku mohlo zdát. Jeden z nejslibnějších tvůrců nové dánské filmové generace režisér Gustav Möller ve svém prvním celovečerním filmu oceněném na filmovém festivalu Sundance Cenou diváků za nejlepší zahraniční film experimentuje s lidskou představivostí, smysly, strachem a přesvědčením, že nejsilnější filmové momenty jsou ty, které nevidíte. (Aerofilms)
(více)Recenze (464)
The Guilty som si užil podobne ako čítanie kníh od Jo Nesba. Film nie je síce tak premyslený a ťažko predvídateľný (čo by som pri 85 minutách od neho ani nečakal), ale aj tak ma svojou originalitou, dobrou zápletkou a skvelým napätím naozaj dostal. Krátka stopáž mu navyše dobre sadla. ()
Dánská odpověď na Telefonní budku. Skvělý nápad, minimalistické zpracování a hlavně výborný Cedergren v hlavní roli. Jen skrze jeho chování si utváříme obraz o celé situaci a ani na chvilku nás nepustí naše rozjetá fantazie a myšlenky - co se tak asi stalo? Co se děje? Jak to dopadne? Velice příjemné překvapení. ()
Minimalistické poňatie snímku vyťažilo hádam maximum zo všetkého z čoho mohlo, ale viac ako na lepší priemer to nevidím. Film má svoje tempo a aj napriek tomu, že tu vystupuje prevažne iba jedna osoba nenudí - to klobúk dolu. Mne osobne tu najviac chýbala vizuálna spätná väzba s tou druhou stranou na telefónnej linke, niečo podobné ako bolo v Tiesňovej linke s Halle Berry. Predsa len stále počúvať a pozerať sa na to isté nie je žiadne terno. Ešte šťastie, že bol film tak krátky, o pár minút viac a išiel by do nudy. 65/100 ()
Po tom intenzivním hype jsem tedy čekal od Tísňového volání něco výjmečnějšího. Nebo alespoň obecně nějak výjmečného, nad rámec "fajn minimalistické detektivky". Celkově něco, co už před pár lety nepředváděl Tom Hardy v Locke - kde byl jeho výkon výrazně impresivnější, a film byl dramaticky zajímavěji propracovaný i při mnohem civilnější zápletce. Možná právě ta zápletka dokáže zapůsobit na víc lidí, přecejen v Locke nejde o únos, ale o mnohem obyčejnější věci? Ale ten si aspoň pro větší dramatičnost nepomáhal dost lacinými a nesmyslnými berličkami. I pod povrch hlavní postavy jde Tísňové volání jen potud co dokáže zvýraznit dramatický efekt, ta postava je zajímavá, severský feeling z rozuzlení oceňuji, ale mohli se v tom nihilismu a depresi vykoupat víc, takhle je to prostě jen zajímavá jednohubka. 8/10 ()
Několik úvodních minut mi subjektivně přišlo poměrně nezáživných a zvažoval jsem, jestli mám skutečně chuť vidět film, v němž si hlavní postava stále "jen" s někým volá (podobně jako např. v Noční jízdě). Pak se ale děj do mě náhle zasekl svým ostrým drápkem a nepustil až do konce - nedýchal jsem u toho napětím, hltal dění na plátně a byl zcela konsternován, čeho jsem byl svědkem (zvláště ten finální moment, kdy se člověk dozví, že... ale ne, to prostě nejde vyzradit předem). Neskutečná věc, která mě psychicky zcela zničila - razance toho snímku je zcela ohromující. Okřídlené "méně je více" se zde nejspíše ověřilo dokonale - přišlo mi fascinující, s jak málem si ten film vystačí (a to dokonce do té míry, až mi vlastně obrazová stránka přišla zbytečná - připadal jsem si v kině téměř jako u poslechu rozhlasové hry; na film by tak teoreticky mohli i nevidomí diváci, pokud by ovšem ovládali dánštinu - český dabing si zde dost dobře - kvůli velké náročnosti - představit neumím). Na filmu mi asi trochu vadila jen "přehnaná angažovanost" hlavní postavy - přišla mi nevěrohodná (a částečně i jako klišé, neboť jeho služební horlivost, jdoucí pravděpodobně nad rámec jeho pracovních povinností, nepřekvapivě kontrastuje s chováním jeho kolegů, kteří si chtějí jen odkroutit to svoje a jít domů - člověk si zde nemůže nevzpomenout na ty mraky filmů o idealistických policajtech, kteří bojují s nezájmem svého okolí). ()
Minimalistické drama prakticky zaměřené pouze na hlavní postavu, ze které divák hodinu a půl vůbec nespustí oči a skrz kterou je mu zprostředkováván veškerý děj a promluvy všech vedlejších postav. Příběh je založen pouze na dialozích hlavního hrdiny přes telefonní linku a dokonale to vystačuje - žádná krev, žádná akce, žádné efekty (dokážu si představit, jak rychle si tento snímek na sebe vydělá). Koncept tedy rozhodně oceňuji, nicméně ve scénáři se nachází i pár nelogických děr a ke konci se neubráníme ani jednomu opravdu ohranému filmovému klišé, což mi zážitek z tohoto snímku mírně pošramotilo. Stále však k tvůrcům chovám obdiv, že se jim povedlo zas jednou zrealizovat projekt podle rčení: „Za málo peněz hodně muziky.“ [KVIFF 2018] ()
Rozhlasové hry již bohužel nejsou v módě, ale tato byla opravdu vydařená. A že rozhlasová hra nejde zfilmovat? Jde. ()
(70%) Zajímavý film. Rozhodně stojí za pozornost. Nuda zde nehrozí, alespoň u mě ten problém nenastal. Snímek se odehrává v podstatě v jedné místnosti. Máme tu hlavního herce + pár dalších, kteří hrají jeho kolegu v tísňové lince. Celkově se nejedná o nic světoborného a dech beroucího, není to přehnané, ale i tak jsem se bavil. Hlavní herec měl docela zajímavé charisma a i příběhově se později ukázalo, že má i své velké problémy. Konverzace s volajícími – to vše mě zaujalo a byl jsem zvědav, jak to celé dopadne. Nakonec to má jednu zajímavou pointu. Neříkám, že to bylo nějak moc dramatické, ale pár napínavých scén se zde určitě najde. Ke konci jsem si říkal, jestli dát 3 nebo 4*, působilo to dosti jednorázově, ale natočeno to bylo dobře a nemůžu tomu nic víc vytknout. Jen to asi mohlo být delší, mít to nápady navíc, abych byl ještě víc spokojenější. I tak je to solidní nadprůměr. ()
Parádní minimalistické drama. Sice je to jen "rozhlasová hra s obrazem", funguje to ale bezvadně ve všech klíčových aspektech - od hlavního protagonisty, přes napětí až po emoce a finální katarzi. A díky (logické) skromné stopáži, adekvátně svižnému tempu a hlavně důmyslnému scénáři, který chytře distribuuje zásadní dějové zvraty, film takřka nemá šanci nudit. Z extrémně skromných podmínek zase jednou vzešel opravdu dobrý produkt. Do (subžánrové) dokonalosti např. Telefonní budky mnoho nechybělo... 80 % ()
Obrovskou výhodou je, že film vás núti pracovať s vlastnou fantáziou a v tomto zmysle každý videl vážne úplne iný film. Stačí si len opisované lokácie predstaviť odlišne ako váš sused v kine. Sledujeme odvíjanie jedného záhadného únosu a postupne sa dozvedáme aj niečo o hlavnom protagonistovi. No a čakáme, akým spôsobom sa tieto dve línie buď pretnú, alebo budú aspoň spolu nejako logicky súvisieť. A dočkáme sa. Problém je viac v tom, že Tiesňové volanie je skôr materiál na hodku a jeho scenár síce ponúka netradične budované napätie, ale je viac menej tuctový. Mám pocit, že bodovať bude najmä tým, že ani vo finále nás kamera nezoberie do exteriérov, prípadne do úplne iného interiéru a tým pádom sa z neho stáva thriller alternatívny. Na veci to ale v mojich očiach až zas tak veľa nemení. ()
Keď nedokážete pomôcť sám sebe, aspoň sa pokúsite pomôcť druhým. Pre dôvod umlčania vnútorných démonov, pre pocit katarzie alebo jednoducho preto, že už konečne potrebujete vo svojom živote urobiť niečo správne. Lenže vo všetkej tej snahe možno nerátate s tým, že pravda nie je vždy tam, kde ju chcete vidieť... Dokonalá práca so zvukom, výkon, ktorý stojí v podstate len na Jakobovi Cedergrenovi a perfektné napätie. Budem sa opakovať, ale sever je proste sever. Videné na AFF 2018. ()
Nudná sračka za 5$ ()
Vždy je radost sledovat scénář, který má na svědomí inteligentní člověk. Seveřané mají neuvěřitelný cit pro podobné snímky. Divák sleduje běžný pracovní den sympatického chlapíka na tísňové lince. Moc se mi líbilo, že na mě ze všech stran neútočily nějaké úžasné výmysly, nýbrž jsem sledoval takřka až rutinní postup při únosu, přesto to tvůrci zmákli tak dobře, že snímek dokázal být celou dobu velmi intenzivně napínavý. Hlavní hrdina jednal a postupoval velice logicky a věrohodně. Tedy minimálně zpočátku to byla pravda. Postupem času snímek přeci jen začíná rezonovat na hraně uvěřitelnosti. Divák společně s hlavním hrdinou odkrývá střípky skládačky a dává si před očima dohromady zcela zřetelný obrázek o situaci, která se kompletně celá odehrává na telefonu. Moc se mi líbil hezky vymyšlený zvrat. Celkově z mého odborného pohledu příjemně depresivní dánská nálož. Slabší 4 kousky. ()
Přestože kamera prakticky nesleze z hlavního hrdiny a nikdy neopustí jeho pracoviště policejní telefonní ústředny, tak je tento thriller nesmírně napínavý a dokonce schopný překvapovat nečekanými zvraty - a to se v něm prakticky pořád jenom telefonuje. Divák ale přitom postupně odhaluje nejen kriminální případ krizového telefonátu unesené ženy, ale i zázemí a charakter hlavního hrdiny včetně jeho osobních problémů a zároveň i psychicky náročnou rutinu operátorů tísňových linek obecně. Hodně muziky za minimálních prostředků, maximální komornost, ale také maximální efekt. ()
Ani by mě nenapadlo, že mě tak dokáže strhnout dánský film. A to je vlastně jen z pohledu jednoho člověka v jedné místnosti. Tyhle filmy jsou vážně kumšt. Má parádní atmosféru i tempo. Celou dobu vše sledujeme z pohledu policisty na tísňové lince. Co nejdřív vypadá jako únos ženy se nakonec promění v něco úplně jiného. Cedergrenův výkon je strhující a vy mu věříte každí slovo. Sám během těchto hovorů řeší své osobní problémy, které vyplavou na povrch až na konci filmu. Od jisté chvíle film nabere velký spád a vy jen čekáte, co bude dál. "Zavolejte si taxi!" ()
No je to samozřejmě strašně dobrý, takže v tomto případě věřte hypu. Tísňové volání je minimalistický thriller, který táhne herecká one ma show v podání Jakoba Cedergrena. Prakticky celý film z něho kamera nespustí oči – excelentní herecký výkon, který je navíc umocněn momenty, kdy herec nemluví, ale díky výrazům v obličeji plně cítíte jeho aktuální emoce a rozpoložení. Film se kompletně odehrává ve dvou místnostech, kde se skoro jen telefonuje – ale i tento malý prostor stačí k vytvoření hutného napětí a rozehrání pohlcujícího příběhu. Zpočátku se může zdát, že děj – ač je velmi poutavý – nemá čím překvapit. To je ale velmi mylná domněnka. Překvapivých momentů, které ovšem nejsou pouze pro efekt natlačené do děje, obsahuje příběh vícero a k tomu všemu se připravte na jeden obrovský zvrat, který vám vyloženě vyrazí dech – nečekal jsem to, dostalo mě to. Alfred Hitchcock by byl pyšný. Očekávejte příval všemožných emocí, které vás lapnou hned na začátku a po celou ideálně dlouhou stopáž vás nepustí. Dávám zatím silné 4*, ale chci to časem vidět znovu. ()
"Den Skyldige" som pôvodne plánoval vidieť ešte v kine, no nakoniec sa to stal filmom na moju a manželkinu Silvestrovskú noc. A musím povedať, že ide o skutočne dobre napísaný, vynikajúco gradujúci film, ktorý ma ku koncu skutočne výborný zvrat, ktorý ma jemne prekvapil. Hoci som ho dokázal trošku predvídať, tak mal som v hlave veľké množstvo alternatív, a táto bola medzi nimi. Každopádne je to spracované efektne. Je to vynikajúca dráma a Jakob Cedergen tu dal skutočne absolútne všetko. Myslím si, že jeden z najlepších hereckých výkonov roku. Bez debaty. Okrem toho zisťujeme, že sám má nejaké tajomstvá, ktoré ho vnútri ťažia a veľmi sa rozhoduje počas tohto filmu srdcom. Na jednej strane ho to robí viac človekom, na druhej strane si uvedomujeme, že miestami je absolútne neprofesionálny, no dokážem ho pochopiť. Okrem toho nie je schopný zanalyzovať situáciu zo všetkých strán a môže to posúdiť len na základe informácií, ktoré sú mu poskytnuté. A keby som bol na jeho mieste, reagoval by som pravdepodobne rovnako. Skvelá dráma, vynikajúce napätie až do konca a rozhodne film, ktorý stojí za pozornosť. Hodnotenie: A ()
Veľké sklamanie. Film mi evokoval Promiňte, omyl a rozdiel medzi americkou celovečernou verziou a českou krátkometrážnou verziou rozhlasovej hry Lucille Fletcher mi naznačil, ako sa mohol režisér vyhnúť problematickému vyzneniu filmu. Buď dej zaľudniť alebo výrazne skrátiť dĺžku. Osobne by som radšej prijal skrátenie. Divák by bol ušetrený ťažkopádnosti, vyzváňania, pomĺk a ďalších výplní času. Možno by sa dali prehliadnuť aj významné chyby v scenári. Ani v Dánsku asi nie je možné, aby obsluha tiesňovej linky riešila vážny prípad na základe vlastného rozhodnutia samostatne, pričom má k dispozícii telefón, mobil a pripitého kolegu. ()
U tohoto filmu po mě vážně nechtějte, abych to adoroval. Proti minimalismu, ději zasazeném do jedné místnosti či filmu stojícím na jednom hereckém výkonu nic nemám. Tedy pokud si někdo navrch automaticky nepředstaví rovnici minimalismus = chlad. Tento film na mě dýchal enormním chladem. Hlavní protagonista si zachovával během všech různých situacích permanentně jeden ten samý ledový a bezemoční výraz (pouze s jednou malou silnou změnou v asi nejpůsobivější chvíli). Pár motivů je působivě zneklidňujících, třeba hned první telefonát, ale nejednou jsou zařazené bez jakéhokoliv pokračování a ústřední (papírově taky silnou) dějovou linku v ospalém tempu spíše jen rozmělňují, než cokoliv jiného. Bez závěrečných titulků trval film výrazně pod 80 minut, ale s jeho dosledováním jsem i tak měl značný problém a stejně ve mě budil dojem námětu pro mnohem kratší inscenaci, neúměrně nataženého na celovečerní délku. I nascendi ve svém komentáři zmínil Promiňte, omyl!. Těm, kteří zatím neviděli, raději tu doporučím tento Weissův majstrštyk s výbornou Jiřinou Šejbalovou. [40%] ()
Další typický severský policajt, tentokrát v podání Jakoba Cedergrena, a jeho případ, který se dostane do nesouladu s jeho soukromými problémy. Jenže tentokrát je to alespoň originální v tom, že Asger Holm je jedinou viditelnou postavou tohoto kriminálního thrilleru, ostatní jsou jen hlasy na telefonu. Zatímco na scénáři je cítit jistá vykonstruovanost podle pravidel, režii, která si vystačí s jediným hercem ve dvou místnostech, není co vytknout. Při uměřené stopáži se jedná o velmi dobrý film. ()
Reklama