Režie:
Pablo LarraínScénář:
Noah OppenheimKamera:
Stéphane FontaineHudba:
Mica LeviHrají:
Natalie Portman, Peter Sarsgaard, Greta Gerwig, Billy Crudup, John Hurt, Richard E. Grant, Caspar Phillipson, John Carroll Lynch, Beth Grant, Max Casella (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Když je JFK zvolen prezidentem USA, stává se Jackie Kennedy (Natalie Portman) jednou z nejmladších prvních dam v historii. Pro její vřelost, eleganci a vybraný vkus ji brzy obdivují miliony lidí po celém světě. Pak přichází okamžik, který všechno změní. Jackie se vyrovnává s osobní ztrátou, jako milovaná matka a první dáma však musí zůstat oporou dětem i celému národu. Filmový portrét jedné z nejikoničtějších žen 20. století je příběhem hrdosti, lásky a noblesy, fascinujícím nahlédnutím do zákulisí Bílého domu i zachycením dnů, které změnily běh dějin. (Aerofilms)
(více)Recenze (226)
Akurát sa pozerám na autentickú fotografiu skutočnej Jacqueline Kennedy Onassis, ktorú porovnávam, s jej hereckou predstaviteľkou Natáliou Portman, ktorá sa síce na ňu dosť podobá, ale nie je to tak, že ako vajce k vajcu, skôr si herečka osvojila reálny predobraz Jackie, v tom, ako hovorí, t. j - používanie spôsobu reči, mimiky, gestikulácia, vystupovanie, štýl chôdze. To si poriadne naštudovala, pokiaľ sa pripravovala na túto, neľahkú, náročnú úlohu, ale akosi pozabudla na to, že z Natálie - tu absolútne nič nie je vidieť a poznať ! Strašne sa chcela stotožniť s Jackie Kennedy, že zabúda na to, že to k sebe nejde dokopy. Mala z časti použiť črty z budúcej vdovy Kennedy Onassis, to je určite zaujímavé, ale najmä mala byť sama sebou, svojský spôsob prípravy, z jej strany, sa vytratil... Celkovo sa jedná o pohľad na situáciu z jej STRANY, pozerám sa na jednotlivé zábery, ktoré sa odohrali po atentáte na jej muža, 35. prezidenta spojených štátov amerických, Johna Fitzgeralda Kennedyho, ktorý sa v osudný novembrový deň, 22. v poradí, roku 1963, OCITOL, ako bažant na STRELNICI, na ktorého pália zo všetkých svetových strán... Občas sa taktiež pozriem na spoločnosť štábu vo White House, ako ich sprevádza, jednotlivými miestnosťami, a to ešte pred atentátom. Takže, dá sa povedať, že všetko začína príchodom novinára, za skormútenou vdovou, a ona mu začne vyprávať, svoju verziu, jej uhol pohľadu. Film je v niektorých pasážach, veľmi dynamický a silný, najmä vo flashbackoch - 22. 11. 1963, čo nastalo po veľkom spiknutiu. Vlastne, zaujalo ma to, ako to vidí pravý člen rodiny, t. j - jeho manželka, ktorá bola práve pri tom, keď sedela vedľa neho v luxusnej, ale málo stráženej limuzíne, a práve vtedy sa dallaskými ulicami schyľovalo k UDALOSTI, ktorá mi ešte dnes nedá spávať. Chudák, keby ten vedel, čo ho tam čaká... Snímkom ma sprevádza ustavičná nepríjemná, až mrazivo - sugestívna atmosféra, keď sa pozerám na biografický film, ku ktorému sa pristupuje, trochu INAK. Režisér Pablo Larraín ma zaujal svojim rozprávačským štýlom, ktorý absolútne nikoho nešetrí, a ani to nemieni meniť. Škoda je jednej veci, a to je prehnaný zápal hlavnej herečky svojou postavou, pretože sa čoraz viac vytráca IDEA filmu, ktorý ale treba vidieť, pretože je to atypický pohľad na tieto udalosti, z pohľadu manželky prezidenta. Videl som taktiež brilantný film Olivera Stonea - J. F. K. , ktorý sa ale venoval úplne iným veciam. Kto všetko bol v tom namočení... ? Zabúdalo sa na to, čo musela prežívať jeho rodina. Tento film mi to sprostredkoval, len mal dbať na prehnaný výkon Natálie, ktorá je síce presvedčivá, ale aj veľmi zvláštna... PS : Spomína sa tu Abe Lincoln, ktorým bola Jackie - očividne posadnutá... A dá sa povedať, že obaja skončili rovnako. Pre mňa boli Abraham a John, najlepší americkí prezidenti všetkých čias !!! ()
Natalie Portman a její neúspěšný pokus o dalšího Oskara. Holka se snažila, ale scénář ani režie ji v tom nijak nepomáhali. ()
O štěstí, smutku a úzkosti vdovy. Zkoumání její povahy kdy vyjadřuje soužení, vztek, pochybnosti. Pro mě dost nudné a emočně ploché. Uctivý portrét vdovy, která se snaží pracovat na uchování odkazu svého manžela. Občas ji mimo veřejné pohledy přistihneme při nehraném smutku. Film vyznívá až úzkostně, k čemuž přispívají melancholické smyčce. ()
Pohádková nuda s bídou. Jackie byla cepovaná od malička, aby se vyšvihla z čehokoli, kdykoli a za každou cenu. A tak i učinila. Kennedyovi byli taky vypočítavá partička žraloků. Striktně vymyšleno vše. Kdo si trošku načetl, tuší, že slzy byly z leknutí. ()
Jak nemám Natalii Portman rád, tak lze říct, že tuto roli zahrála docela působivě. Podivuhodná je především modulace hlasového projevu, která kolem filmu možná časem vytvoří kultovní status, kdoví...každopádně jako komplexní herečka mě zajímat nezačala a ani nezačne, tyhle typy jako ona, Rooney Mara, Marine Vacth a podobné mě nudí herecky i esteticky. Pakliže je ale Larraínův film myšlen jako tryzna, tak se mě nedotkl a vlastně je mi obecně nesympatické vytvářet kolem "hlav" jakési polobožské aury jenom proto, že byly/staly se "hlavami" nebo manželkami "hlav" a proto strašně trpěly. Takže tři hvězdy spíše jenom za poměrně svěží formu - kamerové, střihové a hudební nápady to hodně táhnou. Larraín mi ale stále připadá jako poněkud přeceňovaný filmař. (škoda, že ten film není radši o jazzmanovi Jackie McLeanovi, mnohem důležitější osobnost) ()
Film, na který jsem se hodně těšil kvůli tématu a Natálii. A spokojený jsem byl jen tak napůl. Natálie je skvělá. Emma Stoneová byla v La La Landu taky výborná, ale loňského Oscara prostě i s odstupem měla dostat Natálie. Jackie Kennedyovou ztvárnila včetně hlasové dikce a přízvuku tak věrně, až to bere dech. I proto se sympatie k hlavní hrdince jaksi nedostavují, ve snímku Jackie není mladá truchlící vdova a matka, ale afektovaně reagující nepříjemná žena, jež tolik dbá na svůj mediální obraz, až si neuvědomuje všechna možná rizika, která tím přináší nejen své rodině, ale celé mašinerii prezidentské kanceláře. Mediální obraz nade vše. A vzhledem k tomu, jak ikonickou osobou se stala, se jí to bezpochyby podařilo. Film je technicky výborný, ale chladný a odměřený jako sama Jackie. Místo velkolepého díla mapující jednu ze zajímavých kapitol americké historie jsme dostali pouze portrét jedné sebestředné dámy. Že by to bylo víc o atentátu a Johnu F. Kennedym, to se čekat nedalo, ovšem ani osobní portrét vdovy s pozadím kráčejících dějin to taky není. Jackie nabízí jen odraz Kennedyové v zrcadle, ne přímo ji. A to je chyba. ()
Čekal jsem nudný film a dostal jsem nudný film, takže nejsem zklamaný. Ale film jsem proskákal a tak za 20 minut jsem to měl zkouknuté. Jako věřím, že člověk, který se o Jackie Kennedy hodně zajímá či zajímal, tak jeho tento film alespoň trošku potěší. Mně ale přišel tento snímek zbytečný, protože se dozvídáme jenom to, jak Jackie prožívala smrt svého muže. Není tam nic navíc, k tomu pak polovinu filmu tvoří jakýsi rozhovor Jackie s tím novinářem, který je ultra nudný. Natalie Portman se mi také nelíbila, nesedl mi ten její herecký výkon. Takže shrnutí je, že bylo zbytečné točit film o tom, že manželka oplakává smrt svého manžela. A nic víc v tom filmu není. ()
Jackie bohužel má pouze pár silných scén, ze kterých by mohla těžit. Jinak je všechen prostor věnován Natalie a to zaslouženě, zvládá roli bravurně, ale myslím si, že se látka dala pojít záživněji. Začátek opravdu velmi nudí a ponor do Jackiiny psychiky sice funguje, ale diváka zajímá opravdu jen na těch nejvypjatějších místech. ()
Jacqueline je smutná, naštvaná, vyděšená a organizuje pohřeb manžela. To vše se odehrává ve vzpomínkách při interview. Banální rámec, který nemá za cíl nic jiného než právě umožnit prezidentské vdově vzpomínat. O ní se nedozvíme nic, o Kennedym taky, ani o tehdejší době. Film nemá žádný přesah, pouze referuje o tom, co dělala J. krátce po atentátu. Tudíž nuda a zbytečnost. SHRNUTÍ: Upřímnou soustrast, ale tohle mělo zůstat v rodině. ()
Film bez děje, bez emocí, bez přirozenosti. Není se čeho chytnout. Vyprávění retrospektivně reaguje na probíhající rozhovor, přičemž samotné scény jakoby se kupily bez ladu a skladu za sebe. Portman je vůči divákovi nepříjemně vtíravá, zároveň natolik plochá, že s ní nejde nijak soucítit. Film má 100 min, ale jako by měl věčnost. Potenciálně zajímavý námět ztvárněný tím nejnudnějším způsobem. Larraín se celý film potácí mezi artovou pocitovkou a neskutečně popisnou nudou. 4/10 ()
Jackie zaujme především fenomenálním hereckým výkonem Natalie Portman, který je rámován neobvyklou kamerou, což má za následek osobnější a detailnější záběry. Nicméně co se kostry dobře známého příběhu a střihu týče, režisérovi Pablu Larraínovi se nepodařilo řádně vykreslit vztah mezi JFK a Jackie, pročež po většinu snímku nejde do patřičné hloubky, aby zachytil všechny velké emoce, které pociťovala Jackie a vlastně téměř celá Amerika. Avšak na druhou stranu musím ocenit skvěle natočený průběh atentátu, u něhož jsem byl vážně ohromen realističností a surovostí, což jde také v ruku v ruce s výborně zvoleným hudebním podkladem, který snímku dává neotřelý, místy i hororový atmosferický punc. Ale stejně se pořád nemohu zbavit pocitu, že to celé mohlo být zpracované ještě o kousek lépe. „I never wanted fame. I just became a Kennedy.“ ()
Joj, to byla depka! Nudil jsem se naprosto příšerně, protože se tvůrcům nepodařilo vzbudit ve mně zájem o cokoli, co se mi snažili sdělit. Jednalo se v podstatě o komorní snímek, ve kterém byla Natalie Portman jako představitelka titulní postavy naprosto hrozná. Ani na moment se mi nepodařilo zapomenout, že je to právě ona, kdo hraje Jacqueline Kennedy, což pro mě představuje základní problém. Dobrý herecký výkon podle mne vypadá tak, že zapomenu, že jde o herecký výkon. ()
Nemůžu si pomoct, ale tohle nebyl film o Jackie, ale především o Natálce, která tady chtěla a měla ukázat, že dokáže svým herectvím sama samojediná utáhnout celý film a také že zvládne jakoukoliv možnou dramatickou polohu. Nedokázala, nezvládla. Byly sice chvíle, kdy předváděla to, co od ní divák čeká, ale většinou jen afektovaně přehrávala a ksichtila se, jako kdyby jí kousla tarantule. Neoslovila mě ani celková načančanost a obvzláště zamrzí minimální prostor pro osvědčená jména jako jsou Hurt či Sarsgaard, kteří z toho přeci jen mohli udělat snesitelnější podívanou. Zklamání. 30% ()
Darmo predstierať, faktom zostáva, že film vznikol ako odrazový mostík pre akúkoľvek herečku, aby naplno ukázala, svoje herecké kreácie. Je to film pre herca a na oscaroch viete tieto konkrétne filmy veľmi ľahko rozlíšiť. Minulý rok to bol napríklad Kráľ Richard, ktorý staval na banálnom príbehu, ale zaujímavý bol práve pre herecké kreácie Willa Smitha. Jackie je síce starší film, ale na hereckom perfekcionizme mu to neuberá. Larraín je aj napriek pomerne jednoduchej téme hravý a nejednoznačný. Časové roviny sa menia jedna cez druhú a až na konci klikne, aká bola vlastne chronológia všetkých scén. Paradoxne to film ozvláštňuje ale nie natoľko, aby ho to spravilo pamätným. Syžet je síce hravý, ale všetko to stojí a padá na formálnej čistote. Či už je to Fontainova kamera a špinavosť obrazu, ktorá je uhrančivá alebo hudba Mica Levi, kde stačí jeden jediný klavírny tón a máme na obraze emóciu. Natalie je potom už len čerešničkou na torte. Film, ktorý je doplňujúci v rámci spomínaných udalostí, a neprinesie historicky nič nové, len nám osvieti problematiku z iného uhla. Na to, o aký film sa jedná ide o formálne aj emočne veľmi dobre spravené dielo. Stavajúce na dialógoch a tichu, ktoré dokonale využíva svoje prostredie, v ktorom sa postavy nachádzajú. A je jedno či je to upršaný hmlistý cintorín, alebo štyri steny prázdneho Bieleho domu. ()
Velmi autenticky natočená tvář první dámy, během atentátu na JFK a událostí pár dnů poté. Natalie Portman opět předvádí špičkový výkon a ztvárnění první dámy, plné depresí, náladovosti, snad nešlo zahrát lépe. Samotný příběh není až tak zajímavý, neboť se jedná o zpověď první dámy, která odvypráví nepříjemnému novináři posledních pár dní po atentátu a za celé dvě hodiny se toho moc nestane. Vynikající jsou scény autem bezprostředně po atentátu a ty, které jsou snímány dobovou kamerou. Mě osobně na filmu upoutalo, jaké rozporuplné pocity ve mě osobnost Jackie zanechávala. Na jednu stranu člověka mrazilo z jejích depresí, psychického stavu, ale na druhou mnohdy nechápal její počínání a chovaní. Čím déle film trvá, tím mi byla Jackie méně sympatická a už měl docela po krk nonstop brečící ženy. Po vizuální stránce je film vypiplaný a není nic, co mu vytknout. Možná až moc se zde tlačí na podlézání akademikům.......7/10 ()
Nie príliš zaujímavý film o pár dňoch v živote najznámejšej prvej dámy s dokonalým hereckým výkonom Natalie. Nie že by som bol odborník na Jackie K., ale v niektorých momentoch som si nebol istý, či hovorí Natalie alebo originál. Veľký útok na Oscara. ()
Dokoukat tento film mě stálo tolik sil a pokusů, že kdyby za to byly hvězdičky, neexistuje úspěšnější biják. Nuda, stále jeden toporný Natálčin face, stále řeči o tomtéž a nic víc. Nevím, kde se stala chyba, protože z námětu se dalo leccos vytvořit. Tohle prostě nikdy více. Hvězdička je za kostýmy. ()
Nebylo mozne to dokoukat.. Ta hvezda je za hudbu.. Sorry, Natalie, ale od Leona tvoje herecke vykony jsou dle meho nazoru velmi precenovane.. ()
I když je film studenej jak psí čumák, tak to nemusí být problém, pokud se v něm něco děje a má alespoň nějaký dějový "oblouk". No v Jackie děj vývoj prakticky není, nebo se mi nepodařilo jej odhalit (možná záměr?). Většinový dojem z Portmanky je, že se Jackie chovala jako kráva.. i když chápu proč třeba.. ale zase to je třeba jen můj chybný dojem. Takže z tohoto pohledu dost záleží jak Vám její chování přijde, pokud jí pochopíte, tak to bude hltat.. pokud ne, tak se Vám to bude "líbit" asi jako mně. Prvky typu: "podoba" Sarsgaarda s Bobbym, podivný přízvuk Portmanky, atd. mi zas tolik nevadí. Problém je, že to je nuda.. dejte mi film o klanu Kennedyů a ne o vdově chystající průvod, která hodinu a půl akorát tak zadržuje hysterii. ()
Jak jsem se těšila, tak jsem celkem dost zklamána. Z takového tématu, historického materiálu se dalo vytěžit mnohem více. Nevím, kde udělali "inženýři z USA" chybu, že by scénář? režie? A to ani nemluvím o fakt děsné hudbě. Pár světlých momentů tam samozřejmě je, ale jako celek působí nevěrohodně. Doporučuji spíše nějaký dokument o JFK a Jackie. Půlka filmu mě vůbec nebavila a pojmout celý film jako tryznu opravdu není zajímavé. Dle mého těžce promarněná příležitost.... ()
Reklama