Režie:
Francesco ZippelScénář:
Francesco ZippelKamera:
Marco TomaselliHrají:
William Friedkin, Quentin Tarantino, Matthew McConaughey, Wes Anderson, Juno Temple, Gina Gershon, Michael Shannon, Edgar Wright, Francis Ford Coppola (více)Obsahy(1)
Dokumentární film William Friedkin – bez cenzury nabízí introspektivní pohled na život a uměleckou cestu výjimečného a nekonvenčního režiséra kultovních filmů, jako Francouzská spojka, Vymítač ďábla, Mzda strachu, Na lovu, Žít a zemřít v L. A. a Zabiják Joe. Friedkin se poprvé otevírá divákům, aby je zavedl na vzrušující cestu tématy a příběhy, které ovlivnily jeho život a uměleckou kariéru. Název dokumentu současně odráží Friedkinovu upřímnost a zájem, věci, které společně utvářely jeho jedinečné vypravěčské umění. Ale Friedkin není na této dlouhé a vášnivé cestě sám. Hvězdný tým přátel a spolupracovníků se s nadšením stal součástí filmu, který není pouze poctou umělci, ale postupně se stává autentickým esejem o filmu a umění, v němž se přidávají velcí režiséři (Francis Ford Coppola, Quentin Tarantino, Wes Anderson, Walter Hill, Damien Chazelle), výjimeční herci (Willem Dafoe, Matthew McConaughey, Ellen Burstynová, Michael Shannon, Juno Templeová) a dokonce slavní dirigenti (Zubin Mehta, Gianandrea Noseda), aby se podělili o příběhy i anekdoty a diskutovali o tom, co to vlastně znamená být umělcem. (Česká televize)
(více)Recenze (22)
Borec na konec. ()
Dost mě iritovalo, že vyprávění nemá skoro žádný řád a stále skáče mezi filmy a tématy (a do toho jsou nahodile vkládány záběry z Friedkinových vystoupení na různých festivalech). Komentáře zástupu slavných osobností k té roztěkanosti přispívají a moc přínosného nesdělují. Kdyby režisér prostě jen posadil Friedkina do křesla a nechal jej hodinu a půl mluvit o svém životě a kariéře (tzn. model zdárně uplatněný u dokumentu De Palma), dozvěděli bychom se víc. Zároveň by tím nemusela utrpět zábavnost a svižnost vyprávění, protože Friedkina je pro jeho neomalenost, (filmovou) sečtělost a zásobu vtipných historek z natáčení radost poslouchat (a zjevně se sám moc rád poslouchá, byť do sebe není zahleděný tolik, aby nedokázal ocenit talent někoho jiného - nejlepším americkým režisérem dneška je pro něj například žena, Kathryn Bigelow). Oceňuji, že film (vesměs) zbytečně neopakuje informace známé z dřívějších dokumentů o natáčení Vymítače ďábla nebo Francouzské spojky a snaží se odkrýt méně známé skutečnosti. Na druhou stranu na něm zamrzí, že více prostoru nevěnuje také jiným zapadlým projektům, nejen dokumentu The People vs. Paul Crump, který Friedkina společně s televizní průpravou zřejmě nasměroval k veristickému způsobu snímání a důrazu na autenticitu a bezprostřednost na úkor elegance (první jetí je v pořádku, i když je v záběru v odrazu nedopatřením vidět celý štáb, protože „who gives a fuck?“). ___ Z mnoha pamětihodných výroků tvůrce sympatického svou bezprostředností a tím, že málokdy řešil, co se sluší (ať už jde o veřejná vyjádření nebo vyprávěcí konvence), bych nechal vytesat minimálně tento: „Nikdo nepřekoná Bustera Keatona“. 75% ()
„Když se díváte na japonské obrazy, vidíte něco velmi jednoduchého. Jen pár linek. A těmi linkami ve skutečnosti dosáhnete neuvěřitelné komplexnosti..“ Není lepšího přirovnání pro filmy sběratele umění, co své dílo za umění nepovažuje. Je tam jen téměř dokumentaristická opravdovost, syrovost, zlatá ruka při castingu a jednoduchost jako fungující protipól Kubrickova perfekcionismu. Kdo neviděl Mzdu strachu, Vymítače ďábla či Francouzskou spojku, dejte si pozor! Billy Friedkin je na lovu.. ()
Když o nějakém režisérovi říkají F. F. Coppola, Quentin Tarantino nebo Wes Anderson, jak je výjimečný, něco na tom jistě bude, a William Friedkin takový určitě je. Tvůrce nejepšího hororu všech dob a jedné z nejlepších kriminálek se tu, rád věřím, ukazuje doopravdy takový, jaký je - jako sympaticky paličatý, zanícený tvůrce, kterému jde o autentičnost a který rád překvapuje až šokuje svými postupy nebo názory. "Úspěch má mnoho otců, ale neúspěch je sirotek." ()
Je pochopiteľné, že vo všeobecnosti sa bude pri mene Friedkin spomínať primárne Exorcista a Francúzska spojka, základné piliere nielen jeho rež. filmografie, ale najmä žánru ako takého a ich prevahu bolo možné čakať aj tu. Je ale určite na mieste mračiť sa, ak je v takmer dvojhodinovom dokumente, ktorý má byť prierezom jeho tvorby, tento pomer prítomný v dominantnej miere. O to viac, berúc do úvahy, že Bill je rejža stojaci za viacerými snímkami, ktoré taktiež v kinematografii niečo/niekoho ovplyvnili, možno aj rovnako tučným písmom ako vyššie uvedené dva, či už napríklad opus Žiť a zomrieť v L.A. (našťastie tu hojne ospevovaný Dafoeom, Tarantinom, Andersonom, Hillom), alebo Na love, ktorým je venovaných smiešnych pár minút, maximálne tak tri, no stále o tri viac ako iným (napr. Chlapci z partie či Kasár Tony). Cením ale nálož pozvaných relevantných hostí, cením uznanie pre Kathryn Bigelow, som potešený, že sa nezabudlo na konverzáciu s Fritzom Langom a tiež, že Friedkin Uncut v podstate stavia pomník režisérovi & jeho dielam – úplne zaslúžene. Štyri hviezdy sú zrejme zbytočné nadhodnotenie, Zippel v doku na extrémne priveľa zabudol, mal však šťastie – Friedkin je úchvatný rozprávač, ktorý keď si dokumentaristovi sadne pred kameru a začne sto minút básniť, divák ľahko zabudne na existujúce neduhy. Každopádne, ideálny čas na replay Zabijaka Joea... (x / x) (1.6.2020) (18.10.2022) ()
Velice oceňuji, že se dokument nesnaží jen o jakési brouzdání filmy pana režiséra. Nebojí se ukázat jeho názory, což je samozřejmě dáno především tím, že se je Friedkin nebojí nahlas říkat. Nepřekvapilo mě, že režisér neotřelých akčních filmů považuje za nejlepšího současného režiséra tu nejlepší režisérku akčních scén Katrhyn Bigelowovou. Damien Chazelle je však ve svých snímcích mnohem poetičtější, ale s Friedkinem ho vlastně spojuje touha po hledání nových způsobů vyjádření a to, že oba značně předběhli svoji dobu. Leč zpět k Friedkinovi. Vím, proč ho mám ráda jako režiséra, jeho perfekcionismus mě velice baví. Jeho humor a nadhled mě však baví neméně. ()
Velice poutavá dokumentární procházka tvorbou a tak trochu i životem osobitého nekonvenčního režiséra, s náhledem do často fascinujícího zákulisí nejzásadnějších filmů Williama Friedkina. Bylo radostí poslouchat úpřimnou zpověď režisérského mistra, který oplývá rovněž velmi osobitými názory i nebývalým smyslem pro humor a vtip. Snad jen to zvláštní skákání od jednoho tématu k druhému (a po čase ještě s opětovným návratům k tomu původnímu) narušovalo chronologii. *** Friedkin i tvůrce dokumentů se zde ale (záměrně?) vyhýbají i těch nejmenších zmínek o méně povedených a zapadlých režisérových filmech (včetně raných Friedkinových filmů z konce 60. let, které předcházely slavné Francouzské spojce). Stejně tak se mimo notoricky známý příběh propadáku Mzda strachu vyhýbá dokument i dalším režisérovým prohrám, mj. kauzy ohledně neslavného znovuuvedení Exorcisty a vzniku nového „režisérského“ sestřihu vzniklého proti vůli samotného Friedkina. Což mi přijde trochu škoda vzhledem k tomu, že dokument nese podtitul bez cenzury a člověk by očekával, že člověk uslyší něco víc v tomto směru i od samotného režiséra... Určitě jde za mě i tak o velice povedený dokument, přibližně toho typu, jaký bych si přál vidět o každém filmovém režisérovi, jenž mě svou tvorbou nějakým způsobem zaujal. ()
Italským režisérem Francescem Zippelem ocenění velkého režiséra 70. let neuměleckým způsobem formou jeho lehce ironické výpovědi. Připomíná to dokument s Davidem Lynchem, tak ale mluví poutavě i o svém mládí a soukromém životě. Riedkin hovoří jen o svých filmech a jen jednou větou se zmíní o své, jak jinak, bezvadné manželce. Friedkin jako Hollywoodský mistr s jeho filmy více uspěl než neuspěl. Jeho zpětný pohled působí trochu sebeoslavně. Ploše, uměle a bez života. Ale jeho filmy jsou důležitou součástí filmové historie. Z Friedkinových postřehů se mi líbilo "etika se dá naučit jen přes náboženství", "všichni mají tajemství", "víte že když se některé věci řeknou nahlas, to kouzlo zmizí". Jsou režiséři, kteří točí až sto záběrů, aby mohli vybrat ten nejlepší. Friedkin kladl důraz na spontánnost a dělal jen jeden záběr. "Osmdesát procent filmu je casting" říká. ()
Pohlcujúci portrét fascinujúcej osobnosti. Škoda niečo dodávať, toto sa v prípade záujmu musí vidieť na vlastné oči! ()
"I don't want a bunch of schmucks who call themselves judges sitting in a fucking room saying, 'Oh, La Dolce Vita is not as good as Batman vs. Superman' ... Fuck them and the horse they rode on, and the ship that brought them over here, and the dog that walks behind them. Fuck them all!"... tato posledna veta rozhodla o extra hviezde. inak bol som trocha sklamany faktom ze sa nerozoberal cela friedkinova kariera (ale dej sa tocil okolo najvacsich peciek), ako i fakt ze sam Billy sa nakoniec vo filme prilis nevyskytoval... ()
Ďábelsky řídí. Opájí. Spaluje. Nespoutaná lidská mez. ()
Takovýhle dokument bych si přála vidět o všech svých oblíbencích - ale každý asi není takový "šoumen" jako Friedkin, na kterém je vidět, že si to zjevně užívá jak v křesle před štábem, tak na vystoupeních před publikem. ()
Friedkin patří k nejzajímavějším žijícím americkým filmařům, má na kontě několik velmi výrazných snímků (zvláště pak dvojici skvostných realistckých portrétů amerických velkoměst: The French Connection a To Live and Die in L. A.), ale samozřejmě i mnoho slabších, které se do dějin kinematografie nijak výrazně nezapsaly. To však nic nemění na tom, že Friedkin je skvělý vypravěč, je radost poslouchat jeho historky, názory na film, jeho uměleckost, filmové soutěže – a to vše pěkně bez servítků. A ten jeho dům! Přesně takový, jak si představuji, že by měl dům hollywoodského režiséra vypadat, plný rozličných artefaktů, starožitností, knih, uměleckých děl... jen škoda, že neukázal toho Corota... ()
Kdo pečetl Friedkinův životopis, toho v tom filmu nic nepřekvapí. Co tomu ale přidává na hodnotě, jsou postřehy režisérů. Nejzajímavější jsou nepřekvapivě Tarantino a Coppola, velká škoda, že nedostal víc prostoru Wes Anderson nebo Damien Chazelle. Místo toho jsou tam blbě natočený i nazvučený záběry z festivalů, který jsou buď zbytečný, nebo přinejmenším redundantní. Tohle je chyba dramaturgie, stejně jako ne úplně logický skákání mezi filmama, kdy jsou pokrytý ty nejdůležitější, ale zároveň je jich většina vynechaná. Nicméně poslouchat Friedkinovo vyprávění je vždycky zábava, a některý věty by se měly tesat do kamene. ()
Nejsem kdovíjaký fanoušek Friedkina, ale pár filmů od něj mám rád. Tahle sonda do pozadí jejich vzniku je naprosto parádní. Těch 107 minut uteklo strašně rychle. ()
V titulcích filmu uvedeno: český název Friedkin bez cenzury. ()
Pán režisér.. ()
Vtahující interview s tvůrcem, který umí a umí o tom vyprávět. ()
Dokument, který by měl vidět každý filmař. #FEBIO ()
Jeden z nejlepších dokumentů o osobnosti z filmového světa. Zajímavé výpovědi spolupracovníků a Friedkinovo vyznání k filmům Bustera Keatona a Daria Argenta. ()
Reklama