Režie:
Oriol PauloKamera:
Xavi GiménezHudba:
Fernando VelázquezHrají:
Adriana Ugarte, Chino Darín, Javier Gutiérrez, Álvaro Morte, Nora Navas, Francesc Orella, Clara Segura, Aina Clotet, Belén Rueda, Ana Wagener, Albert Pérez (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V den pádu Berlínské zdi se nad Španělskem točí zvláštní bouře a malý chlapec slyší v domě přes ulici hluk souboje a jde se do obydlí sousedů podívat. Tam spatří muže s krvavým nožem stojícím nad mrtvou manželkou. Chlapec v panice prchá a venku na ulici ho přejede auto. Po mnoha letech přichází identická bouře a Vera Roy (Adriana Ugarte) najde ve svém domě starou kameru a televizor. Když si chce se svým manželem pustit staré nahrávky, ještě netuší, že působení nevyzpytatelného přírodního jevu jí několikrát změní život takovým způsobem, jaký si do té chvíle nedokázala ani představit. (C0r0ner)
(více)Recenze (156)
Sice nejslabší film od Orio Paula, který jsem zatím viděl, ale vzhledem k tomu, že jeho filmy Tělo a Contratiempo považuji za žánrové mastrjštyky, pořád se pohybujeme v nadprůměru. Atmosféra, napětí, slušný herci, zajímavá vychozí zápletka (byť nijak výrazně originální). Škoda že se děj neubíral trochu jinou cestou a místo tajdrlíkování ve "změněné realitě" se nezabýval víc hororovému ladění a zahádám, protože tentokrát to bylo i přes různé dějové kotrmelce a zamotanost přece jen předvídatelné. Na druhou stranu děj víc jede po emoční rovině a taky romantické, což určitě někteří diváci ocení. Čtyři hvězdy nedám, protože zatímco první teřitna byla super, příběh mně už do finále nedokázal uhranout nebo něčím překvapit. Přesto řemeslně kvalitní a jako mysteriózní/sci-fi drama je to slušné. ()
Časovka na spôsob kultovej Frekvencie, akurát ešte o čosi prepracovanejšia. Keby som sa v tom veľmi rýpal, našiel by som nejaké logické výkyvy a zopár zvratov sa dá predvídať, ale aj tak je to luxusná scenáristická prácička. Režijne a herecky bez chyby. V európskej kinematografii idú Španieli momentálne prvú ligu. ()
Hned ze začátku jsem si říkal, holka nepokoušej osud a neobracej minulost, můžeš být se zlou potázána. A ona i přes osobnostní hysterii neváhala a realitu převrátila. Adriana Ugarte je sice krásná a zároveň nosná část příběhu, ale kdyby nebyla tak hysterická, vůbec by k tomu převrácení historie nemuselo dojít. To, že změníte chod dějin, může způsobit cokoliv. To přece ví už třeba i malé dítě políbené teorií chaosu. Nicméně, budiž. Film Záhadná bouře by se bez toho neobešel a hlavně ta bouře, co se přehnala několik dní Španělskem, by pak neměla vůbec žádný smysl. Výsledek je ale více než solidní. Netflix má na španělské tvůrce čmuch. ()
Zajímavá zápletka, ale nebylo to tak silné a precizní, aby mě to strhlo a přikovalo k židli. Naopak jsem to brzy prohlédl a rušilo mě občas nelogické jednání. ()
,,BYLA TO NOC, JAKO TA DNEŠNÍ. TAKOVÁ BOUŘKA.…“ /// Lehce hororová atmosféra a příběh, ve kterým časovej zlom udělá z jedný paní magora. Asi nemá moc smysl dumat nad časoprostorovejma zákonitostmi. Příběh je zajímavej, hlavně tím, že magorem nemá bejt jenom ta paní, ale vobčas i divák. Ovšem skloubit všechny aspekty – horor, thriller, sci-fi, romantiku a hlavně emoce se podařilo tak na půl. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Často mi říkaj, že mám vyhledat pomoc. 2.) Zničeho nic se našel kufr s mojí starou. 3.) Thx za titule „DavidKruz“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Oblíbenec Oriol Paulo po El Cuerpo a Contratiempo servíruje Sci-Fi Thriller Mirage a opět se trefil do černého. Velmi sympatické postavy, originálně pojaté cestování v čase, vypjatá atmosféra a šokující vyvrcholení, kde režisér tasí zvraty par excellence a vše hezky do sebe krásně zapadne. Takhle mistrovský zrežírovaný mindfuck dokážou jen Španělé, čímž opět dokazují, že jsou na trůnu právem a sesadit se nenechají ani náhodou. O ději je lepší si nic nezjišťovat, poněvadž čím méně víte, tím lépe. Čeká Vás však Thriller tak spletitý jak Křižákova pavučina. 80% ()
Ne, že bych z toho děje neměla občas v hlavě totální hokej, ale jako podívaná je to prima film, já se bavila a tak ani moc neváhám s tou čtyřkou. Teď abych se bála každý bouřky, protože zažít to co Vera Roy bych rozhodně nechtěla :) ()
O problematiku cestování časem jsem se začal intenzivněji zajímat již na základní škole, kdy se mi dostala do rukou Hawkingova populárně-naučná A Brief History of Time. Jakožto zdejší hororový expert zároveň dobře vím, že rozpracování tohoto tématu do logicky koherentní podoby představuje mnohdy velkou výzvu i pro ty nejdůvtipnější scénáristy. Oriol Paulo se daného úkolu zhostil na jedničku, přestože zápletka vyvolává až přílišné reminiscence na snímek Frequency z roku 2000 a inteligentní pozorovatel navíc rychle vytuší, jak se věci ve skutečnosti mají. Zde se však nejspíše jednalo o režisérův záměr, jenž po celých 128 minut vystupuje zejména jako nadmíru zdatný vypravěč. Prostřednictvím sci-fi thrilleru Durante la tormenta nezamýšlel divakům zamotat hlavy, ale spíše si hned od počátku podmanit jejich srdce, což se mu úspěšně vydařilo. Skvěle nasnímané i zahrané, dostatečně atmosferické i napínavé a v porovnání s předešlou tvorbou rozdílné co do délky stopáže, na které se divák seznamuje s postavami, a především pak v romanticky laděném závěru filmu. Snímek doporučuji ke zhlédnutí laické i odborné veřejnosti a uděluji mu čtyři slabší hvězdy. ()
Pěkně natočené, ale na můj vkus zbytečně překombinované. ()
Po režisérových filmech Tělo a Contratiempo jsem už měl jistá, poměrně vysoká očekávání. A Oriol Paulo mě zase nezklamal, ačkoliv v tomto případě jde o trochu nevyrovnanou podívanou a oba výše zmíněné snímky jsou přece jen kvalitnější a hlavně propracovanější. Režisér byl tentokrát ještě ambicióznější a pustil se do látky, na které by se mnoho jiných tvůrců dost možná zcela odvařilo. A pravdou je, že není úplně jednoduché přijmout všechny zákonitosti onoho „sci-fi“ světa (největší problém jsem měl s „rozpomínacími doteky“). Pokud už však přistoupíte na pravidla hry, můžete se slušně pobavit jako já. Protože co do atmosféry, napětí a emocí jsem byl moc spokojený. Horší to ovšem bylo s motivacemi určitých postav a především pak chováním některých z nich (tím spíš, že není tak obtížné uhádnout totožnost „oné“ osoby). Když si pak v duchu začnete přehrávat jisté momentky, nedává vám konání některých zúčastněných tak úplně smysl, což je trochu škoda. Na slabší 4* to ale ještě stačit bude a já se těším na další tvůrcův počin. ()
Vysílá se na podobné Frekvenci, jen rádio vystřídala kamera a hlavní hrdinka nemá hadici. Pobavily narážky na Back to the Future (čas na školních hodinách, ohoz chlapce včetně skateboardu), v elektrizujícím vzduchu jde cítit Hitch a twister Paulo se napínavostí vehementně snaží odvést diváka od bližšího zkoumání logických děr v efektu motýlích křídel. Trošku mi tam scházela lehkost potřebná pro podobné time-travel mysteriózní podívané, ale za to romantické vyvrcholení, které ukáže, že skutečná láska nezná sobectví, jdu s hodnocením výš. Nechybělo mnoho a na konci té podivné bouře spadlo i pár kapek.. ()
Španielsky scenárista vo svojej urputnej snahe o sofistikovanosť takmer zabil Schrödingerovu mačku. Oceňujem režisérovu invenciu, pretože naozaj nebolo jednoduché docieliť, aby všetko do seba zapadalo. A na prvý pokus to u mňa vlastne ani nezapadalo. (nasleduje možné čiastočné prezradenie deja) Peknú chvíľu mi trvala možná rekonštrukcia posolstva, ktoré mohlo zaznieť počas posledného prepojenia cez kameru. Telo aj Contratiempo uznávam ako špičku vo svojom žánri, pre tento film ale nie som cieľová skupina. ()
Ukecanější, pohádkovější, míň napínavá a hlavně předvídatelnější La Cara Oculta. Takže furt zatraceně dobrý. ()
"Teraz ma dobre počúvaj...Ty si Ja a Ja som Ty!..." Režisér Oriol Paulo ma fascinoval už premakaným thrilerom El Cuerpo a prepracovaným príbehom je stále verný. Film trochu pripomenie starší film Frekvencia s J. Caviezelom , ale je samozrejme o inom. Cestovanie v čase je moja obľúbená téma, no veľmi záleží ako sa to uchopí. Netreba sa veľmi rýpať v logike, po filme sme sa v tom rýpali celá rodina a nejaké menšie nedostatky sa vždy našli, hoci sa vždy dali nejako zdôvodniť. Ak pristúpite na dané pravidlá, užijete si napínavý film plný zvratov, silnej atmosféry i kvalitných hereckých výkonov. Takmer dokonalý mix žánrov, ktorým ma režisér max. navnadil na jeho ďalší film Contratiempo. Film 80%. ()
Vynikajuci mindfuck, kombinujuci Frekvenciu a Okno do dvora, ktoremu chyba k dokonalosti trochu vacsi tah na branu. Obcas je tam toho zbytocne vela a otupuje to velmi silnu koncovku. Cakam, kedy sa ohlasi americky remake so superhviezdnym obsadenim pred aj za kamerou. 9/10 ()
Píše se rok 1989, v Berlíně se hroutí zeď symbolizující komunismus, nad Španělskem zuří zvláštní bouřka a malý kluk slyší z vedlejšího baráku podivné zvuky. Rozhodne se neplechu prozkoumat a to ho stojí život. Durante la tormenta si velmi chytře hraje s vděčnými časovými paradoxy a nutí diváka neustále přemýšlet. Přitom z něj ani na chvíli nedělá blbce a rozehrává sofistikovanou časovou pastičku. Cool věc, doporučuju. ()
To je pořád coby kdyby - jakou lavinu v budoucnosti způsobí jedno zrníčko minulosti? No ještěže tohle nemusím řešit, taky bych se rval za to, abych získal zpátky své rozmnožené geny, nemuseje měnit rodokmen - a to i kdyby byla nutnost dát přednost vocasovi z banky s blbým "humorem" před sympaťáckým příslušníkem 1. oddělení. Plot-twist jsem ale zase neodhadl oproti mnoha zdejším komentérům - buď málo čtu fantasy o časoprostoru, nebo komentéři kecají :-) Dejte příště Belén lepší paruku a pár minut navíc! ()
Ako už spomenuli niektorí užívatelia, zápletka Mirage bola zbytočne prekombinovaná. Istá časť filmu sa naťahovala ako sopeľ, aby nám následne tvorcovia na konci príliš rýchlo naservírovali nedostatočne objasnené ukončenie. ()
Námetovo podobné Frekvencii (2000), no o málinko slabšie. Hlavne čo sa týka mysteriózneho pocitu a pútavosti. Ale príbeh bol zaujímavý a jednotlivé časové skoky jednoduché a prehľadné. Pár chybičiek a nejasností by sa síce našlo (napr. ako vedeli kde treba presne kopať na tom bitúnku?), no celkovo to pôsobilo slušným dojmom. Takéto niečo ja môžem. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Paulo je mistr napětí, má spoustu neotřelých nápadů a nutí mě se u filmu od začátku do konce soustředit, abych u sledování nebyla za trubku, která film v půlce vypne, jelikož jí vůbec nedává smysl. Všechno klapalo, až do samého závěru. Představte si, že se těšíte na návštěvu milované bytosti, vysmýčíte příbytek, provedete spoustu úkonů, abyste vypadali co nejlépe, navaříte něco strašně dobrého, zkrátka dáte si fakt záležet. Zazvoní zvonek, natěšeně běžíte ke dveřím, radostně je otevíráte v očekávání věcí příštích a vstupuje otravný kolega, který vám přinesl podklady na zítřejší poradu, které spolu nutně musíte probrat. Takhle nějak jsem si připadala u závaru filmu. Těšila jsem se, co mi Paulo zase připraví za překvapení. A on mi nepřipravil nic. Leč předchozí dvě hodiny byly zase parádní napínák. ()
Reklama