Režie:
David SladeScénář:
Charlie BrookerHudba:
Brian ReitzellHrají:
Fionn Whitehead, Will Poulter, Alice Lowe, Asim Chaudhry, Craig Parkinson, Tallulah Haddon, Jonathan Aris, Suzanne Burden, Sandra Teles, Tom McCall (více)VOD (1)
Recenze (184)
Je to první film, který jsem podobného druhu viděl. Pro mě tak první půl hodina opravdu zajímavá. Po hodině, kdy se vracíte v ději (nebo vlastně nevracíte) a ono vám to dává jiné možnosti, tak mě to celkem přestalo bavit, ztratilo to drive a rozhodování bylo již motivováno spíše chutí to už dokončit, než opravdu zjistit, co by kdyby... ()
Skrze volby (vlastní, ne ty politické; i když...) vstříc mnohým hlubinám šílenství. Formát sice originální není, a jiní s ním již naložili i lépe než jak se s ním pracuje zde, ovšem i tak to originální je; a to díky meta hrátkám s formátem skrze zaobalení do meta hávu aplikovaného na meta komentář o meta... No, představu již: a) Máte, b) Nemáte, c) *Zííív* Vždyť to nemělo smysl ani děj, takže 2/5, d) Ničemu nerozumím, svinská POMObáze, mažu profil a těm kapitalistům v Netflixu taky už ani kačku, na tohle jsme víčka nesbírali!, e) Zhulíte se a (snad/no) (ne)pochopíte čili za 5/5. PS: Konců je sice sympaticky "tak akorát", ale jakous takous katarzi nabízí pouze dva čili volte moudře. ()
(3,5*) ()
Mnohem víc než o interaktivní film jde o hru (s divákem). Bláznivých či překvapivých voleb mnoho není, hlavní postava dříve či později spadne do těžkých psychických stavů, kterým se nejde vyhnout a ať člověk chce nebo ne, se slizkým Colinem si v rámci zápletky zkrátka pokecat musí. Nemluvě o volbách pro volby samotné, které jen koncept naplňují (výběr cereálií a hudby), aniž by příběh změnily a interaktivitě pomohly. Typické trollení diváka, ve kterém se Brooker vyžívá, vidím v koncích, alespoň v pěti základních. Dva z nich jsou čistě depresivní a v rámci zápletky nic neřeší, dva jsou natolik bláznivou odbočkou, že mi i přes zábavnost přišly už při prvním hraní jako ztráta času. Ten poslední (vlak), ke kterému jsem se paradoxně napoprvé nedostal, mi přijde jako jediný opravdový konec, přesto mu chybí lepší katarze, pořádné emoce, zkrátka něco, co by z něj udělalo volbu správnou a ne jen nejméně špatnou. O slepou uličku nejde, naopak. Mrazivá králičí nora s meta nápadem filmu s volbami o hře s volbami podle knihy s volbami je parádní. Jen si teď připadám, jak když práci na něm vzdali v půlce. ()
// Interaktivní mindfuck, který je nebezpečný pro diváka asi stejnou mírou jako pro hlavní postavu. Stačí totiž málo, abyste se dostali do nekončícího cyklu špatných rozhodnutí, které vás dovedou na konec bez jakéhokoliv emocionálního payoffu. Což je dost blbý. Po technické stránce brilantní, těch problémů a trhlin je v tom ale až příliš na to, abych to mohl jednoznačně označit za povedené. Je to experiment po všech stránkách, někomu vyjde, ostatním ne. ()
Tak hlavně, dívat na tohle přes Netflix s možností rozhodování a nebo nějaký stažený rip, to jsou dva radikálně jiný zážitky. Protože právě ta interaktivní složka byla naprosto stěžejní a umožnila hrát si s tím, přičemž vyplatí se nekončit hned při prvních závěrečných titulcích, nýbrž zamotat se trochu ve smyčce... bez téhle “gamebook” verze, prostě není TEN dojem. "So all this is happening to entertain someone?" ()
Zatím nejlepší film tohohle formátu co jsem měl tu šanci sledovat. Líbí se mi jak chytře se všechno propojuje, což má za nasledek to že informace které získáte, získáte občas úplně jinak než zvolením právě dané odpovědi. Meta hrátky a retro feeling jsou už jen další plus. Ikdyž právě to meta v tom mě extrémně bavilo a cítil jsem z toho trochu superhot vibe. ()
Gratuluji k dosažení dalšího milníku a tedy natočení interaktivního filmu, nicméně Amerika byla objevena už dávno na konzolích typu Nintendo/Sega (byť samozřejmě v mnohem horším provedení). Ačkoli Black Mirror zbožňuji a několik dílů jsem i trochu nadhodnotil, zde budu přísnější. Nehledě na mé oblibené téma videoher, nehledě na pěkný koncept hry se svobodnou myslí, příběh Bandersnatch je poměrně slabý. Nebýt možnosti diváka rozhodovat, je i samotné finále vcelku bez katarze. 6/10 ()
Jeden z nejlepších dílů BLACK MIRROR. Super originální haluz. Podobné téma i styl jaký předvedl MANIAC, ale pro mě mnohem koukatelnější. Má to skvělé nápady a s každou další smyčkou se odhaluje další vrstva příběhu a vy se spolu s hrdinou propadáte víc a víc do zmatku. ()
Možná kdybych to viděl tak jak to tvůrci zamýšleli a mohl se rozhodovat nad volbama hlavního hrdiny, ale takhle to byla blbost. ()
Na Black Mirror celkem obyčejný příběh, který dělá zvláštním fakt, že si jeho hlavní postava uvědomuje, že je ovládáná někým jiným - divákem. Divákem, který je ale také manipulován a tlačen jít po vyšlapaných cestičkách ke konci, který nejde tak úplně změnit. Hodně frustrující podívaná, která mě místy doháněla k šílenství. Slovo Bandersnatch teď nějakou chvilku nechci slyšet. ()
No do psí prdky, jestli to Netflix používá jako špionážní předpověď algoritmu chování v reálným životě, tak si pro mě do tejdne přijede URNA :-D. Shame on me! ()
Videl som Bandersnatch ako zostrihanu/filmovu verziu, avsak asi som to mal pozerat na netflixe a volby robit sam…v polovici filmu tu bolo velmi slusne rozbehnute, ale nabralo to tymi alternativnymi koncami smer k trom hviezdam…teda skor 3 a 1/2 :) … ()
Bol som skeptický ku konceptu a najmä k tomu overkillu rozhodnutí, ktoré robí divák za hrdinu (začína to výberom cereálií), ale nakoniec to fungovalo a to najmä vďaka skvelo vystupňovanej paranoji a šialenstvu, ktorému hlavný hrdina podlieha. Aj tak si ale myslím, že ako štandardný film by to mohlo byť ešte lepšie. ()
Fajn. Bavil som sa. Možno aj z toho dôvodu, že som Bandersnatch sledoval v skupine. Samotného by ma ale časté pretáčanie príbehu nazad mohlo pomerne nudiť. Navyše pokiaľ si odmyslím interaktívnu formu pozerania filmu,určite nejde o žiaden svetoborný príbeh. Práve naopak. Napriek tomu by som však dal podobnému experimentu znova šancu. Chcelo by to už ale čosi hlbšie a prepracovanejšie. ()
Nebol to až taký mindfuck ako som čakal. Tie jednotlivé variácie na konkrétne rozhodnutia a následné flashbacky neboli až také zaujímavé, aby z toho človek spadol na zadok. Sem-tam som upadol do miernej nudy. No na druhú stranu treba uznať, že to svoju kvalitu má - technicky a obrazovo výborné, slušne zahrané a finálna pointa, ktorá sa ukáže v závere, stojí za to. Slabší nadpriemer. 70/100 ()
Hodně dlouho jsem přemýšlela, jestli se mám začít dívat na stejnojmenný seriál. A po tomhle můžu být v klidu, že jsme na něj koukat nezačala. Nijak mě to neuchvátilo a to opakování scén mi lezlo na nervy. Věřím, že seriál může být lepší, ale může být i horší. ()
Moc nevím, co si o tom myslet. Koncept je určitě zajímavý, ale realizace už méně. Pokud bych se měl ke všem koncům proklikat, tak to asi v půlce vzdám. Je tam prostě spousta slepých uliček a dobrých konců je jenom pár. Některé ale člověka vedou skutečně k zamyšlení. Retro hudba mi trochu připomněla Stranger Things. Snad už to příště natočí normálně. Ani obsazení není moc výrazné. "Jeden z nás musí skočit." ()
Jediné, čo v tomto príbehu oceňujem, je tá toľkokrát spomínaná interaktivita. Určite musí to byť skvelý pocit mať akože dej vo svojich vlastných rukách. Hoci som nezažil túto verziu, je to veľký krok vpred. Hodnotím však v rámci deja a pútavosti. Tá absurdita ktorú Black Mirror bežne nosí tu bola zachovaná, nebol to však jeden z najlepších príbehov série. A ako som sa vlastne dozvedel, celkovo dej divák i tak nemôže ovplyvniť, pretože to smeruje k jednému a tomu istému koncu. Film je v jednej slučke s rovnakým záverom, v tom sa stráca jeho čaro. ()
Nápad naprosto famózní. Kdo by nechtěl mít víc pokusů na to se rozhodnout správně. "Správně". Ne dobře, ne špatně, ale "správně". Úžasně přelomové. Ale děj se tak trochu rozplizne do divno nudy. Je to buď nudné. Nebo divné. Nebo moc se opakující. Ve filmu Mr. Nobody byla obdobná myšlenka, ale zpracovaná tak, že každá dějová linie bavila. ()
Reklama