Režie:
Céline SciammaScénář:
Céline SciammaKamera:
Claire MathonHrají:
Adèle Haenel, Noémie Merlant, Valeria Golino, Luàna Bajrami, Armande Boulanger, Michèle ClémentObsahy(1)
Bretaň, Francie, rok 1760. Talentovaná malířka Marianne dostane zadání odjet do panského domu na izolovaném ostrově a namalovat tam svatební portrét Héloise – mladé dívky z bohaté rodiny, která na přání své matky právě opustila klášter, aby se provdala do Milána. Héloise domluvenému manželství vzdoruje tím, že se odmítá nechat portrétovat, Marianne proto hraje roli najaté společnice a maluje svůj objekt po večerech zpaměti. Mezi oběma dívkami postupně roste vzájemná přitažlivost umocněná blížícím se koncem svobody. (Artcam Films)
(více)Recenze (159)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $2,936,245▐ Prvá hodina to dáva dosť dole. Nevýrazne, ospalé, proste zívačka ako svina. Nevie sa to poriadne k ničomu odraziť, ničím upútať. Oproti takej tipovo podobnej Favoritke to je dosť nemotorné. V druhej hodinke to už konečne začne iskriť a hra na to artové umenie ako už konečne aj je k niečomu. Chrlí to pekné obrázky, prípadne aj obrazy, kresby do knižiek, náhrdelníkov, proste radosť, začne fungovať chémia. Ústredná dvojica to rozohrá priam delikátne, má to zmyselnosť ale pre mňa aj tak dosť premárnené a nezachránilo mi to tú pretrpenú prvú polovicu filmu. /videl v kine: 45%/ ()
Hezky nasmímaný portrét krátkodobého milostného vzplanutí dvou holek, s decentně vystiženými jemnými citovými nuancemi v jejich poznávání se a následnou procházkou zamilovaností. A to je všechno. Emoce jsou zde (jakože ve “vyšším umění”) natolik potlačované, že se z diváka stává pouhý pozorovatel, nikoliv účastník. Nemluvě o naprosté absenci živočišnosti. Srovnání s Call Me by Your Name je na místě, paradoxně právě jeho živočišnost (ve filmovém portrétu zblížení dvou lidí natolik důležitou) by drtivá většina diváků uvítala spíše tady, že ano. Obě holky hrají fantasticky a je jim to vidět na očích, ale nikde jinde. A závěrečná scéna, sice skvěle uzavírající jejch smutný příběh, je až přespříliš podobná tý z Glazerova Birth. ()
Starosvětská romance i pulzující ženský pohled na témata, která hýbou společností. Mistrovská práce s formou, pohledem, chemií mezi ústřední dvojicí, zdrcující finále. ()
Kino 2x. Čistá láska. Orfeus a Eurydika, ohně, Vivaldi, úsměv....28. ()
Líbila se mi ukázka malby, nádherné kostýmy a výprava a moc mě zaujaly rozpravy obou dívek o životě, o lásce a povinnosti a dostal mě příběh s Orfeem a Eurydikou, ta myšlenka, proč se otočil.. ()
Dva krásní mladí lidé spolu tráví hodně času a zamilují se do sebe, protože dva krásní mladí lidé se do sebe ve filmu zamilovat musí. Přijde mi to hezky natočené, ale celkem fádní a raději bych, kdyby postavy strávily méně minut ponurým koukáním na sebe a trochu se mi představily, abych se o ně měl důvod zajímat. 55 % ()
(1001) Nelíbilo se mi, že z ní necítila barvy. ()
Zbytečně hollywoodsky vyčištěné nasnímání a výprava, které mezi všemi jinými prostředími zrovna tradičně svérázné a drsné Bretani ani trochu neodpovídají a nesluší, a pak: celý příběh by byl o tolik působivější, mocnější, kdyby zůstal v rovině prapodstatné ženské spřízněnosti a důvtipného, silného spojenectví v nelehkém osudu - tam, kde funguje od začátku mezi všemi třemi, i se služebnou Sophií, a svým způsobem i s Héloisinou matkou, vesničankami na slavnosti a kořenářkou-andělíčkářkou - a nesklouzl k potřebě fyzické úlevy lesbického spojení mezi dvěma z nich. V tu chvíli mu to vzalo vítr z plachet, všechno kouzlo se tím oslabilo a znehodnotilo, bylo to neústrojné, nevěrohodné, nepodmanivé, žádná nezbytná spalující vášeň a tělesná přitažlivost mezi nimi nebyla cítit, nefungovalo to, spojovala je reálně bytostná a souznivá potřeba emancipace, respektu, oprávněnosti touhy být sobě srozumitelnou a věrnou plnohodnotnou ženou a vzájemné rafinované podpory k tomu, nikoli touhy po jiném ženském těle a objetí. Škoda tohoto zbanalizování, včetně vizuálního, jinak má snímek i příběh své důstojné silné momenty a předpoklady. ()
Curiosa mě oslovila mnohem víc. Portrait de la jeune fille en feu to jsou jen krásné obrazy, pocity, emoce, chybí tomu náboj a energie. Typický film, který rozkvete v kině, zatímco doma ztrácí. ()
Lehce lechtivá dobová skica. ()
Krásný a romantický příběh se může zrodit i bez přítomnosti mužů. A je s podivem, ono to funguje. Céline Sciamma do snímku otiskla pečeť ženství. Portrét dívky v plamenech je film o ženách, jiné podobě lásky a o malířském umění. Kresby provázející děj byly úchvatné. A potěšilo mě obsazení Valerie Golino v roli matky, která prokázala, že není malých rolí. Něžný film, který je už svou podstatou vpravdě ženský. ()
Tu musím hodnotiť celkový sentiment, keďže film ako taký je nevyvážený a silné scény striedajú vyslovene slabé. Lenže deväť rokov umeleckej školy u mňa zrejme podnietilo jedno celoživotné presvedčenie. A síce to, že estetika nielen že dáva životu pridanú hodnotu, ona mu podľa mňa vdychuje základný zmysel. A toto je teda setsakramentsky estetická záležitosť, niečo ako letná búrka alebo farby babieho leta. ()
Síla obrazu. Už roky mám ve zdejším osobním profilu poznámku o tom, že - "Kinematografii jsem vždy chápal jako výsostně vizuální umění, a z nezanedbatelné části na ni podle toho taky tak nahlížím." Tenhle film bych rád doporučil jako přímý příklad toho co tímhle pohledem na umění, které tady máme všichni rádi, myslím. Působivě vtahující, esteticky meditativní, vášnivé. ()
Těžkotonážní artovka alá nejlepší lesbický soft-porno co jsem kdy viděl. Pornhub může závidět. ()
Přiznám se, že mi to vůbec nesedlo. Mám rád subtilní komorní dramata plné jemnokresby, ale Portrét dívky v plamenech měl v sobě té jemnokresby tolik, že se v ní v mých očích utopil. Technicky, herecky, režijně je vše tak, jak by mělo být, ale bohužel se postupně ukázalo, že to není film pro mě. ()
Záběry komponované jako obrazy, úsporné herectví obou protagonistek, zajímavý příběh plný emocí i ne úplně čekaných zákrutů... Zaujalo mě to. ()
Orpheova Krásná hašteřilka miluje stranu 28. Tohle mohou pochopit jen ti, kteří film viděli. ()
Ušlechtile se tvářící banalita, v níž mnoho chytrých lidí vidí (pro mě nepochopitelně) film roku. Dvě hodiny jsem se (velmi znuděně) snažil přijít na to, čím má tenhle film být tak skvělý a výjimečný. A kromě pěkné kamery a solidních hereckých výkonů jsem nepřišel v podstatě na nic... Takhle nějak si představuju červenou knihovnu pro snobské intelektuály. #sorryjako ()
Sú filmy pre ženy a sú filmy pre ženy. Rozhodne viac doporučujem nežnejšiemu pohlaviu navštíviť tento film, než ľubovoľnú neškodnú romanťárnu ohodnotenú taktiež nič nehovoriacimi troma hviezdami. Všetko je perfektné, herečky proste váľajú, kamera je dokonalá, ale. Skrátka mi pripadá, že tento film mal byť nakrútený dávnejšie, možno dokoca pred polstoročím a mohol byť skutočne revolučný. Muži sa tu do konca filmu vôbec nevyskytujú a pytač z Milána pôsobí celý čas ako anonymné zlo. Opäť, forma absencie mužov na plátne je k tomuto zámeru zvolená dokonale, ale nič extra nové mi z toho nevyplýva. 70% ()
Tohle je takové melodrama. Hrozně se to táhne a něco se tam děje maximálně tak 20 minut. Nicméně to má celkem silný příběh a hezkou atmosféru. ()
Reklama