Režie:
Sydney PollackScénář:
Alvin SargentKamera:
Henri DecaëHudba:
Dave GrusinHrají:
Al Pacino, Marthe Keller, Anny Duperey, Walter McGinn, Guido Alberti, Féodor Atkine, Romolo Valli, Mickey Knox, Maurice Baquet, Gérard Hernandez (více)Obsahy(1)
Sebemenší chyba a bude po něm! Mrknutí, špatný pohyb, výpadek na zlomek vteřiny a formule l, kterou pilotuje, projede cílovou páskou smrti. Smělý závodník Bobby Deerfield proto pohřbí své city a zapomene na svou minulost. Dokud mu bezohledná a vášnivá žena, která také žije ve stínu smrti, neukáže, co všechno nabízí život za možnosti. (Warner Home Video CZ)
(více)Recenze (96)
tenhle film byl pro mě pohlazením.. z nesympatického a neosobního Bobbyho se postupem času stává člověk.. do it, Bobby, do it... ()
Ač se to možná nezdá, tak film byl natočen podle knížky E.M.Remarqua - Nebe nezná vyvolených (Příběh automobilového závodníka a jeho lásky k nemocné dívce). Jedná se o poměrně zdařilou adaptaci s výborným Al Pacinem v hlavní roli. ()
Některé filmy vyvolávají s odstupem času jen nostalgickou vzpomínku nebo uzardění nad dávným nadšením, některé spolu s vámi zrají jako víno. Se mnou takhle uzrál Bobby Deerfield, který mě nadchl už před drahnou spoustou let. Teď se mi znovu před očima odvíjel film, jehož některé detaily se mi přímo zatesaly do hlavy jako třeba Bobbyho sen, kde sedí v závodním voze na startu a dožaduje se snovým hlasem: "key, key, key" nebo když Anny Duperey políbí vždy před závodem rukavice. Nebe nezná vyvolených jsem četla, tehdy to byl kult, ale film je tak hrdě svébytný, že jsem na knihu od Remarqua ani nepomyslela. V jemně plynoucím příběhu dvou lidí, kteří jsou z úplně jiného světa i těsta a přesto se zamilují, nenajdete jediné klišé, jedinou podbízivou frázi a to je při jeho tragičnosti na poklonu. Snad je to Kellerové aristokratickým chladem, snad Al Pacinovou schopností měnit cukr v uvěritelné lidské pocity ...... scéna, kdy jsou na výletě, zdrceni, protože už VÍ a fotografuje je kolemjdoucí pár, který NEVÍ ..... k té nemám slov, jen slzy. ()
Jednoduše koncipovaná červená knihovna bez jediného originálního momentu. Snad kvůli té rozvleklosti mě romantické tóny Bobbyho Deerfielda ani trochu neoslovily. Pokud Pacino, tak rozhodně jiný film. ()
Lidé s nulovým vztahem k motorismu (patřím mezi ně) - nedejte se zmást plakátem s Al Pacinem v závodnickém úboru, či zdejším Radyovým komentářem, tohle v žádném případě NENÍ "pohled do zákulisí automobilového sportu", hlavní postava by mohla být klidně lyžařem, či cyklistou a vyšlo by to nastejno. O autíčka tu nejde, ale v 95% času o netypickou milostnou romanci, nádherně zahranou, bez otravného klišé, v osudovém závěru citově nevydírající a s jedním úžasným milostným vyznáním navrch (ONA: "Nebyla by to ironie, kdybys mi nazačal připadat neodolatelný?" - ON: "Něco ti povím. Nechci tě vyděsit, nebo tak něco. Ale připadáš mi neodolatelná."). Ovšem pro ty, kteří rádi ve filmech spěchají a často ve svých hodnoceních používají slova jako "nuda" a "zkrátil bych ho o půl hodiny", pro ty tohle pomalu plynoucí melodrama nebude. ()
Neslyšící spoluobčané se v tomto filmu nemusí spoléhat jen na titulky. Vše podstatné se totiž odehrává v očích Al Pacina a v chování Marthe Keller. V těch velkých hnědých očích, které říkají Al Pacinovi pane je totiž všechno, otázky, údiv, radost, obdiv i láska. V chování Marthe Keller je zase jasné poselství, že každá vteřina našeho života je mimořádná, protože nikdy nevíme která vteřina bude ta poslední. Film, co se mě zaryl do kůže, se scénama, které se mě zaryly do srdce. Nikdy bych neřekl, že i během focení ve filmu mě zvlhnou oči, nikdy bych neřekl, že lze udělat poetický záběr na prázdnou závodnickou dráhu a přitom cítit jak moc energie a adrenalinu má ta dráha v sobě, ale především bych nikdy neřekl, že mě nebude mrzet, že film není ze závodního prostředí jak napovídá plakát či komentář uživatele Radyo a že naopak budu rád, že je "jen" o lidech, pocitech, emocích, o životě a o smrti, tak jak napovídá komentář uživatelky Kleopatra. ()
Poměrně zajímavý snímek ze zákulisí automobilového sportu 70. let. Ve srovnání s dneškem zaujme podstatně větší riziko, s jakým jezdci nastupovali ke každému závodu (takový Niki Lauda by mohl vyprávět). ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $9,300,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
rozpočet : ? tržby americke : $9,300,000 ()
Remarqua miluju, ale Nebe nezná vyvolených mi vždy přišlo jako jeho labutí píseň. Znovu nemoc, znovu závody, znovu postupné otevření se a i přes stále nepopiratelnou kvalitu proto i logická repetitivnost. Tím spíš jsem překvapen, jak perfektně tahle látka sedla Sydneymu Pollackovi. Polovinu práce za něj sice odvádí Pacinův chlad a elegance, ale přesto musím smeknout klobouk za dokonale hloubavou romantiku. Možná právě proto, že oproti předloze chybí určitá strohost a nikdy nemizící bezvýchodnost a větší důraz získává touha po dobrodružství a naplnění. Cesty tunelem během sezení v naloženém autě jsou dokonalé. ()
No nebejt obsazeni tak nevim nevim. Pribeh je zbytecne rozvleklej a dlouhej a prakticky o nicem, az na par vydarenejch momentu ze zavodu a rozhovoru mezi Bobbym a Lillian. Ale je fakt, ze film je hodne smutnej a misty docela poutavej. Al Pacino hraje skvele, jen se zbytecne moc casto tvaril tak jako nijak. Podle me ho tady prekonava naprosto skvela Marthe Keller. Chybeli mi ve filmu nejaky vetsi emoce, Pacino jen tak zavodi, jen tak pozna Lillian, zacnou se stykat a pak umre a vsichni se chovaj, jako kdyby se vlasne nic nedelo, takze to pak mirne nudi. Ale pod 3* nepujdu, spis to jsou lepsi 3*. ()
"Musí to být nuda, kroužit pořád dokola." Dříve to nuda nebývala, ale od chvíle, kdy začala technika vítězit nad řidičskými schopnostmi, se na Formuli 1 nedá dívat. Bobby Deerfield se však po dráze řítil za časů, kdy pilot byl důležitý, bezpečnostní prvky mizivé a smrt všudypřítomná. Jenže tady toho Bobby moc nenajezdil, spíše toho nařečnil a nakoukal se zvídavou Lillian a na mě to bylo příliš rozvleklé. Ono to sice nebylo špatné, ale já na umělecké hry očí moc nevěřím a tak bych se radši podíval na pořádné závody na starém 23 km dlouhém Nürburgringu. ()
Příběh o zvláštním setkání dvou lidí není nijak fenomenálně zpracovanou romancí, ale už jen kvůli Al Pacinovi musím udělit čtyři hvězdičky. Jako Bobby Deerfield je okouzlující a vysoce převyšuje samotný děj. Ty jeho husté, černé vlasy, hluboké oči a pohled, smyslné rty a vůbec všechno na něm, mě připoutalo k obrazovce a dvě hodiny filmu uběhly jako voda. V několika chvílích byly záběry na jeho tvář a pohled tak nádherné a mlčenlivé, že jsem měla pocit, že už se dále nedokážu dívat:) Tady mě prostě dostal a je to hlavně on, kdo Bobbyho táhne dopředu. Vydařeně je však ztvárněn jeho vztah s dívkou v podání Marthe Keller. Občas dialogy sice zaváněly kýčem, ale jinak mě jejich rozhovory upoutaly. Už jen kvůli tomu všemu nemohu hodnotit méně. ()
Na hodnocení Bobbyho Deerfielda jsem si vzala nějaký čas, během kterého jsem se zvažovala, zda mu dát čtyři, nebo pět hvězdiček. Nakonec to vyšlo na to nižší číslo, ale i tak mě Bobby dostal. Al Pacino je tu tak... neobvyklý. Už jsem si zvykla, že každý jeho výkon by se dal zařadit do síně slávy, už jsem ho viděla v rolích choleriků, zdrogovaných zabijáků, slepých vojáků, ztělesněného zla i mužů hledajících druhou šanci. Jenže Bobby Deerfield je úplně jiný. Klidný, vyrovnaný, zdálo by se, že nevýrazný, ale přesně tím také krásně lidský. Žádné velké proslovy nečekejte, stejně tak by se od této Remarqueovy adaptace měli vzdát všichni, co touží o příběhu o automobilech. Bobby Deerfield vám je až na několik záběrů nenabídne a narozdíl od knihy (narážím na konec) tu nehrají téměř žádnou roli. A to na jednu stranu vnímám jako velké plus, na té druhé musím uznat, že závěr Remarqueovy předlohy je přece jen o něco působivější. Proto také ta chybějící hvězdička do plného počtu. ()
Doják se skvělým Pacinem v hlavní roli. Rozhodně to není klasický romantický film, vlastně je tak jiný jak jen to jde. Seznámení a vůbec celý vývoj vztahu je tak neuvěřitelně divný, že to možná některý divák nesnese (moje mamča prohlásila, že cituji: "ta ženská je divná"), ale právě to mě pohltilo, stejně jako spousta drobností, které z celého snímku vystupují. - Klíček. Klíček. Klíček prosím. - Jede to bez klíčku. ()
Dejová linka okolo nehody a vôbec atraktívne prostredie veľkých závodov, je len "zámienka" pre primárnu romantickú linku (ktorú som dovtedy vnímal, ako pridanú hodnotu športového filmu). Beriem ako plus (originalita) a z časti aj ako mínus (ťahalo ma to viac do pozadia, zvlášť keď samotné preteky Pollack technicky zvláda na výbornú). Ostáva vzťahová čast kedy si znudenéhý pretekár, ktorý môže mať všetko a extrovertná femme fatale, ktorá stráca to najcenejšie (život), k sebe hľadajú cestu. V tomto smere je servírovný štadart (premena arogantného suchara) v prostredí krásnych scenérii s veľmi pomalým tempom, ktorému moc nepomáha minimum hudby. Celkový dojem tak na 70% s tým, že prestrihanie by filmu zásadne porspelo. ()
Rozhodně zajímavý romantický film, ovšem bohužel je to film příliš rozvleklý. A je to právě dlouhá stopáž, co tomuto filmu ubližuje nejvíce. Aby ten film opravdu dokázal diváka zaujmout na celé dvě hodiny, tak by v sobě musel skrývat jakési kouzlo, něco, co diváka zaujme a nepustí ho. A to bohužel tento film nemá. A ač se oba hlavní představitelé velice snaží, tak to přesto bohužel nemohu označit za originální nebo brilantní romantický film. V mých očích je to jen obyčejná sladká limonáda, u které jsem se na můj vkus příliš často nudil a která mne jako diváka příliš neoslovila. Je pravda, že na tomto příběhu je i něco originálního, a to sice to, že hlavní hrdina je jezdec Formule 1. Ale jinak zde originalita chybí a aby to splnilo svůj účel a zaujalo mne to, tak by musela být opravdu o nějakých půl hodiny kratší stopáž. Nemám totiž rád rozvleklé filmy, které mají hluchá místa. A tento film hluchá místa má. Ale jak už jsem naznačil, není to chyba herců, ti podávají naprosto perfektní výkony. Možná mohl více zaúřadovat střihač se svými nůžkami, ale to už je teď jedno. Každopádně pokud chcete kvalitní a brilantní romantické drama, pustťe si o mnoho kratší, ale co do kvality o mnoho lépe povedený snímek Love Story, který vznikl ještě několik let před tímto snímkem a který vás spolehlivě zaujme více, nežli film Bobby Deerfield. Ale ač se zdá, že tenhle film pořád haním, tak přesto to splnilo má kritéria alespoň pro průměrný film, takže je to za tři hvězdičky. ()
Jako voda a oheň. I dvě takto rozdílné povahy v sobě mohou nalézt souznění duší a jeden druhého něčím obohatit. Romantický příběh o rozvážném pilotovi F1 Bobbym a nezkrotné Lillian, která ovšem ukrývá před svým přítelem osudové tajemství, čímž ovlivní mnohé. Lillian při večeři pronese k Bobbymu: „Jsi ta nejrychlejší želva na světě.“ V tom jediném s ní tedy nesouhlasím. Al Pacino může být dravcem, šelmou, nebo čímkoli jiným, ale želvou nikdy. ()
Bobbyho Deerfielda, veľmi úspešného jazdca F1, nezaujíma nič okrem závodov, momentálne čo mohlo spôsobiť nehodu na posledných pretekoch a za týmto účelom navštívi zraneného kolegu. V liečebni ho zaplaví prívalom otázok krásna Lillian a svojím prchkým správaním upúta jeho pozornosť. Keď sa mu však nanúti do jeho auta aby ju cestou zobral domov až vtedy sa v ňom prebudí záujem o ňu. Postupne sa však dozvedá smutnú pravdu. Jeden z najkrajších filmov aký som mal možnosť vidieť, kde Al Pacino hrá tak civilne perfektne, že každý jeho pohyb či výraz v tvári vystihuje tú ľahostajnosť, prekvapenie, údiv, záujem, naštvanosť, bezradnosť proste hocičo a spolu s Marthe Keller a jej nespútanou Lillian tvoria dokonalé TO čo má správny romantický film mať ;-) ()
Love story s Al Pacinom ako profesionálnym závodníkom. Automobilové závody až na malú výnimku tento film nezdobia. Celé to stojí na hereckých výkonoch. Výbornému Pacinovi ako vždy, skvelo sekunduje M. Kellerová. Jeden z tých slabších Pacinových filmov, ktorý je zaujímavý iba pre tých, ktorých fascinuje Pacinové herectvo. Tak ako mňa.60%. ()
Reklama