Režie:
Dzintars DreibergsScénář:
Boris FruminKamera:
Valdis CelmiņšHudba:
Lolita RitmanisHrají:
Lauma Balode, Rezija Kalnina, Martins Vilsons, Oto Brantevics, Raimonds Celms, Jekabs Reinis, Gatis Gāga, Renars Zeltins, Vilis Daudziņš, Greta Trusina (více)Obsahy(1)
Šestnáctiletý Arturs, rolnický chlapec z Lotyšska, se během první světové války přihlásil do armády, aby se stal hrdinou. Poté, co přežil brutalitu bojů v zákopech a ztrátu rodiny, přemítá, zda nebylo všechno jeho úsilí zbytečné... Lotyšsko. Milostný příběh šestnáctiletého Arturse přeruší první světová válka. Poté, co přijde o matku a domov, mu jistou útěchu poskytne vstup do armády, protože je to poprvé, co jsou v Ruské říši povoleny národní prapory. Válka však není taková, jakou si ji Arturs představoval – žádná sláva a hrdinství, žádná spravedlnost. Je to brutální a bolestivé. Arturs zůstane po válce, která připravila o život jeho otce i bratra, úplně sám. Rovněž zatím nedošlo k žádnému pokroku ve slibovaném rychlém ukončení války a včasném návratu domů. Arturs je jediný, kdo se chce vrátit, zatímco jeho domovina se stala hřištěm pro jiné národy. Najde v sobě sílu pro závěrečnou bitvu a nakonec se vrátí domů, aby začal od nuly, stejně jako jeho nově vytvořený stát. (Cinemax)
(více)Recenze (58)
Epopejová maxi platná dráma, Lotyšského národa vo vojnovom období krutej 1 svetovej vojny so slušnou výpravou, ale na TV úrovni, pokrivkávajúcou úpravou v prestupoch scén. Aj keď dej mal svoju vojnovú úroveň, scény pripadali nedotiahnuté, bez dynamiky a duševného vplyvu voči udalostiam, ktoré si o to priam volali. Chýbal predslov, ktorý mal hlbšie ozrejmiť, kto s kým, pre koho a za čo. Záver plochý s hlbším vyjadrením k tomu čo bolo od prezentované. ()
Vý-bor-ný! Lotyši se filmařsky rozjeli a jedou docela pecky. A máme to štěstí, že Cinemax do nás pobaltské filmy poslední dobou docela pere pod tlakem. Tohle je válečná pecka, která kdyby měla více válečných scén, tak bych si přišel jak u 1917 a s radostí tasil absolutní pětihvězdu. Ta válečná atmosféra byla z filmu neuvěřitelně hmatatelná. Herecky to bylo taky super. Škoda, že se střídají akčnější a vlažnější scény, chápu, že rozpočet byl jasně danej. Pořád ale klobouk dolů. Lotyši zfilmovali to, na co mají být náležitě hrdí a zfilmovali to zatraceně dobře. ()
║Rozpočet $-miliónov║ Poctivo a dosť pútavo spracovaný vojnový film z oblasti, ktorú vôbec nepoznáme. /70%/ ()
Na Lotyšské poměry natočeno hezky a první světová je určitě vítaná, bohužel na to i film doplácí a je to tak trochu nuda. Postavy mě příliš nezaujaly, je nutné uvést na pravou míru, že film je především válečné Drama, akce je zde velmi málo a ikdyž na ní dojde, tak je vesměs nezajímavá. Chybí brutalita, intenzita i napětí. Vojáci stojí na místě, vystřelí, nabijou, konec. Chápu, že zbraně v první světové byly jiné než v té druhé, ale určitě to šlo natočit zajímavěji. Navíc Lotyšská armáda byla velmi malá, takže to působí skromně ve všech ohledech. Na mě málo špinavé a drsné, je to až moc uhlazené a civilní scény jsou zdlouhavé. Hlavní hrdina tu vystřídá 3 partnerky a to já u války sledovat nepotřebuji. Kdo upřednostňuje romantiku, emoce a zdlouhavý příběh před válečným masakrem, tak bude spokojen. Příběh***, Akce**, Humor**, Násilí*, Zábavnost***, Hudba***, Vizuál****, Atmosféra****, Napětí**. 5/10. ()
Filmy jako Bouře duší vznikají v dnešní Evropě jen sporadicky a soustavně se jim věnují snad jen Poláci a Rusové. V první řadě představují nejnákladnější a technicky nejnáročnější typ produkce za situace, kdy jsou diváci zhýčkaní válečnými velkofilmy amerických a asijských studií. Za druhé jim nesvědčí stávající společenské klima, kdy evropské kulturní elity jsou kosmpolitní a vyznávají multikulturalismus. Národní hrdost si spojují s nacionalismem a patriotismus pro ně bývá jen jiným termínem pro fašismus. Projekty typu Bouře duší většinou souvisí s potvrzováním národní identity a státnosti. V případě Pobaltí pak přímo s obnovou národů, které vzhledem k počtu obyvatel a historickému vývoji vůbec nejsou samozřejmostí. Na poměry malé lotyšské kinematografie jde po všech stránkách o mimořádný výkon. Mladičký Arturs toho za pět let stihne opravdu hodně. Pozná tři ženy, vystřídá tři armády, bojuje za čtyři různé režimy, zažije tři ofenzívy, utrpí čtyři zranění a jeho rodiště se ocitne pod čtyřmi státními útvary. Jo, Evropa tehdy byla hodně divoké místo pro život a hodilo se být stále ve střehu. Bojové scény jsou nasnímané bez patosu a heroizace té správné strany, počínání filmových hrdinů netrpí logickými kotrmelci. Jednoduše jde o kvalitního zástupce žánru. Celkový dojem: 90 %. ()
„Lotyšští střelci! Při útoku na Němce uspějete. Poštěstilo se vám bojovat bok po boku s nejlepšími jednotkami ze sibiřské 12. armády. Svými bajonety osvobodíte Jelgavu. Čekají na vás otcové a matky. Vy je obejmete v paprscích vítězství.“ Jenže na některé nečeká žádné objetí s rodiči, ani boj po boku nejlepších jednotek, nýbrž kulka, a to vystřelená třeba i spolubojovníkem…Vystavěním příběhu možná trochu obyčejný, zpracováním ovšem kvalitní válečný film. Vyjukaného Arturse si rychle oblíbíte a prožíváte vše s ním. Od úvodního nadšení, přes ztráty, deziluzi, čím dál marnější boj o život až po skutečně hrdinství a převzetí zodpovědnosti („Zamířit. Pal. Dolů. Nabít.“). V mnohém mi to připomnělo estonsko-finský film 1944. I zde se rychle mění oficiální přátelé či nepřátelé. Tak či onak, zákopový chaos člověka pohltí, přitom jsou ale bojové scény dostatečně přehledné. Žádné epické střety, nýbrž adrenalinové záchvěvy nezáležící ani tak na schopnostech, jako spíš štěstí jedince. Konec očekávatelný, ale zklamán jsem nebyl. Dám solidní 4*. ()
Akokoľvek som sa snažil, nevedel som sa na film naladiť. Film síce má nádherný vizuál plný krásnych scén, no celkovo je bez duše. Jednoducho chladný... Film obsahuje pomerne málo dialógov, mnoho z nich je tak trochu od veci, Vôbec nepopisujú v akej situácii sa Lotyši a Lotyšsko ako také ocitlo ani kam smeruje. Chvíľu tu sú Nemci, popom Rusi a divák, ktorý nepozná dejiny sa musí úplne stratiť. Akoby režisér predpokladal, že celý svet pozná dejiny Lotyšov. Obrovskú zásluhu na tejto informačnej katastrofe má český dabing. To, že je tiež bez duše by až tak nevadilo, ale keď sa už neprekladajú informačné texty v úvode i závere filmu, tak niekto urobil chybu. Po skončení filmu som mal pocit, že tie nepreložené texty by mi dali viac než celý film. Ďalší prúser sú neotitulkované ani nepredabované scény kde sa hovorí rusky alebo nemecky. Niečo sa pochytiť dá, ale nie všetko. Úplne najväčší problém však vidím v tom, že film vlastne nemá príbeh. "Len" sledujeme osud pre mňa nie príliš sympatického mladého Lotyša. Mohol to byť super film, ale nestalo sa. Pekné obrázky ani bojové scény nie sú všetko...60%. ()
Už dlouho se mi v poště nerozsvítil červeně panel Early warnig system. A přiznávám, že ani jsem jej delší čas neaktivoval já sám. Válečných filmů je po málu, svět zaplavil Netfix s nekonečnými seriály ze všech možných dob co si jen vzpomenete. Samozřejmě jsou rasově i genderově vyvážené tak jak má být, ale krom pár vyjímek mne tahle přibarvená a aromatizovaná filmařina nějak extra nebaví. Na nás válečníky jako by se zapomnělo. Snad jen Rusové točí ty své gerojsky často historicky dost nevěrné snímky kterak vyhráli druhou světovou. Proto mne trochu udivily prchající pavouci z blikajícího červeného nápisu a zpráva od přítele Necrotongue s upozorněním na tento film. Lotyšská první světová, to dávalo tušit trochu jiné reálie než na které jsme zvyklí ze západní fronty. A také že jo. Hned od začátku divák pozná, že kouká na poctivou záležitost už jen z hlediska výpravy. Jsou to detaily ale na ty jsem vysazený... Třeba hrdina jde po ulici a za ním jen tak projede náklaďák a veze na korbě kostelní zvon. Dokonalé. Nebo v bitvě, kde proti zkušenému nepříteli stojí skoro děti krčící se v zákopech najednou jeden z těch přikrčených kluků vyndá ze zákopu žábu a položí ji na kraj palpostu aby mohla odskákat do louky mimo tu řež... Jak lépe vystihnout dětskost a nepatřičnost toho všeho ? Lotyši to historicky také neměli jednoduché což je vidět ve filmu. První světová, bolševická revoluce... Film končí kdesi ve dvacátých letech. Hrdina vtoupivší do střeleckého pluku jako dítě v necelých sedmnácti letech odchází do důchodu se 4 zraněními v 21 letech jako starej zmrzačenej chlap (a to nemluvím o psychice). Na prsou se mu sice blyští přišpendlený smaltovaný křížek coby vyznamenání, ale co z toho? Na statku je třeba zdravého chlapa... A to měl kliku, že on to všechno přestál. Bohužel netuší to, co divák dobře ví. A tím je, že za 15 let začne kdesi v Norimberku v pivnicích pokřikovat kníratý fanatik s patkou, kterému začne naslouchat čím dál více lidí... Lotyši opravdu překvapili. Tohle se může směle rovnat k válečným plnotučným záležitostem! Něco málo a nevím přesně co (snad hlubší propojení s hrdinou), mi tam ale chybělo. A tak dávám i tak za 4 vejce na tvrdo! * * * * ()
Víceméně tradičníí válečný film z první světové, kterých stejně kvalitních kolují desítky, ne-li víc. Nejzajímavější na něm je pro mne vhled do výseku lotyšských dějin, o kterých jsem toho tak moc nevěděl. ()
Tak toto bola nečakane silná výpoveď s tématikou 1. sv. vojny. Sledujeme tu postupnú zmenu nevinného chalana na totálne psychicky zdecimovaného muža, ktorý postupne prichádza o všetko - o svoje sny, ideály, matku, otca, brata, priateľov.... Zaujímavý bol najmä jeho vzťah s otcom. Aj taký dokáže byť život. Môžme len ďakovať, že sme nežili v tej dobe a na tom mieste. Malá šanca na prežitie. Aj tento drsný odkaz filmu je jeho pridanou hodnotou. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Průměrná až podprůměrná bitevní vřava za císaře pána, zprostředkovaná lotyšskou armádou. A právě exotika v podobě vzácně vídaných vojenských stejnokrojů značky Lotyšsko je na filmu tím nejzajímavějším. Celkový dojem z filmu je ale vyloženě záporný. Snímek postrádá nějakou vrcholnou scénu. Za dvě hodiny si nevytvoří nic unikátního. Bitvy jsou povětšinou jalově natočené, nejde z nich žádné napětí ani energie, v úžasu jsem z nich rozhodně nezůstal. Navíc lotyšská armáda není žádný pluk, nýbrž sestává z pár vojáků, co čítají tak maximálně rotu. V popředí dějství stojí extrémně nesympatický sedmnáctiletý mladík, který je měkkota (klišé č. 1) a nerad zabíjí protivníky (klišé č. 2). Narukoval po násilné smrti své matky (klišé č. 3), načež spolu s ním do armády vstoupil i jeho postarší otec - válečný veterán (hovadina úděsná). Působilo to směšně. Mladíka ztvárnil otřesný typ jménem Oto Brantevics, který má v repertoáru jednu grimasu, víc nepředvedl. Je znát, že režisér Dzintars Dreibergs absolvoval na poli hraného filmu svoji premiéru. Předtím točil jen samé dokumenty, jistě záslužná práce, ovšem hraný film má zcela jiná kritéria, které režisér plně pomíjí. Absolutně se mu v prvé řadě nedaří diváka zaujmout. Klidně mohl z extrémních situací na bojišti, kterých se jistě mohla naskytnout hojnost, vytěžit stěžejní adrenalinový bod svého vyprávění. A neděje se tak. Mimo bojiště je film ryze skvoucí tragédie, rozplizlé vyprávěnky mimo bojové zákopy a valy jsou těžce nezvládnuté, naprosto vše působí nudně a prázdně. Ke všemu se na obzoru rýsuje rušivá a nadbytečná romantická linka s místní děvečkou. Na bojišti se divák občasně umaže od nečistot a krevního průtoku, jenže je toho poskrovnu. Dvě hodiny se vlečou. Závěr to sice nevytrhl maximálně, ale i tak se v něm stačí sejít to nejlepší. Poprava vojáků má rysy drastické podívané, náhled na ústřední postavu nabral cosi méně šablonovitého, jenže režisér s tím stejně přišel pozdě a s novým rozměrem svého hrdiny neuměl až tak dokonale pracovat. Vždy bude platit, že filmy z 1. světové války většinou souboj o atraktivitu s filmy z 2. světové války prohrávají. Najdou se výjimky, třeba 1917 bylo poutavé a svěže natočené, Tohle drama prostě v ničem (technicky nebo emočně) nezapůsobilo. 4/10 ()
Naturalizmus prvej svetovej vojny. Konečne sa začína presadzovať snímanie tejto vojny, pretože tá bola paradoxne v mnohých ohľadoch hnusnejšia ako druhá svetová, čo sa týka bojov. V 1939 sa do bojov okrem Nemcov nechcelo nikomu, ale v 1914 išli všetky národy hrdo do vojny, ktorá mala skončiť o pár mesiacov, no nakoniec poznačila celú generáciu nevídaným spôsobom. Lotyšsko má svoj samostatný príbeh a to, že mali akurát tak na výber Nemecko alebo Rusko ich poznačilo až do deväťdesiatych rokov 20. storočia, kedy získali definitívnu samostatnosť. Hoci tento film v podstate ukazuje získanie nezávislosti, tú si krajina udržala len do 1940. ()
Velmi slusny silny valecny nehrdinsky pribeh vypraveny z pohledu, ktery historie ignoruje. Prestoze je to natoceno s malymi prostredky,je zde hodne myslenek k premysleni a bohaty hudebni doprovod. Naivni teenager je uprostred prvni svetove valky na vychodni fronte. Jde o adaptaci romanu Alexandra Grinse z roku 1934 a jeho frontove zkusenosti. Malebne sceny hsou podobne platnum starych mistru. ()
Lotyšský vojnový príspevok je natočený moderne, s dôrazom na silné scény pri vojnových scénach, ale i s citom pre estetiku v romantických polohách. ()
Na evropskou tvorbu super. Obraz a scény bitev jsou výborné, líbili se mi i herci. Akorát ten příběh mě až tak nevtáhnul pocitově a postavami. A to je důvod, proč to není úplně top, ale "jen" velice povedený válečný film. PS: V poslední době si tvůrci zase začali všímat první světové, což kvituji s velkým povděkem. ()
Zjišťuji, že se v Pobaltí točí výborné válečné filmy, kterým k dokonalosti chybí jen rozmáchlý rozpočet. Nejdříve mě potěšili Estonci svým pohledem na druhou světovou válku, dnes u mě zabodovali Lotyši s tou první, jež měla být i válkou poslední... Mělo jít zřejmě o takovou ponurou oslavu hrdinství lotyšských vojáků, pro mě to byl každopádně film o postupné ztrátě všech iluzí, který se fakt povedl. ()
Pohled na první světovou válku 1) z pro nás nezvyklého úhlu nepostrádá zajímavost._____ 2) Rozpočet je očividně přiměřený lotyšským možnostem, ale celkovému vyznění filmu nijak neubírá._____ 3) Oto Brantevics (mladík Arturs), věk nezjištěn, byl vybrán z 1 300 uchazečů o roli přesto, že dosud neměl žádné herecké zkušenosti. 28letý Raimonds Celms (Artursův bratr Edgars) mě rovněž zaujal._____ 4) Výstižný koment o kvalitě dabingu: Mates Hradecky***. ()
nemám úplně srovnání,protože jsem doposud neviděl žádný jiný Lotyšský film,ale pokud jsou všechny na podobné úrovni,tak kam se hrabe naše současná filmografie.Neumím si představit,že by něco podobného vzniklo v našich končinách a že jsme podobných vojáků - hrdinů měli určitě také hodně.Bouře duší je každopádně skvělé po technické stránce a to i přes to,že bych si první světovou představoval ještě podstatně drsnější a špinavější.Příběhově to sice není až takové,protože krom hlavního hrdiny je tu ještě kvantum dalších postav,ke kterým si ale divák nemá šanci vytvořit jakýkoliv vztah a velmi rychle mu splynou v anonymní dav.Což je trochu škoda.Ani bitevních scén není moc,ale když už jsou,tak nejsou vůbec špatné a osobně jsem rád vlastně za jakýkoliv film z první světové,už jen proto že jich je málo.Jakoby tenhle konflikt neměl co nabídnout narozdíl od druhé světové.Přitom se ukazuje že to není pravda...80% ()
Objektivně na silné čtyři, subjektivně lehce nadhodnotím, protože filmů z I. světové je strašlivě málo, natož takhle dobrých. Perfektní země nikoho, bajonety, plyn, amputace, bojující děti, excelentní noční útok ve sněhu..., jo, tak má vypadat pořádný válečný film! 90% ()
Na pozadí napínavého příběhu šestnáctiletého Arturse bojujícího za svobodné Lotyšsko se zrcadlí hrůzný průběh a tragické následky první světové války. Nutno podotknout, že jde o velmi vydařený film, který stojí za to vidět. Když pro nic jiného, tak už proto, že se vám rozšíří obzory ohledně tehdejší složité situace na východní frontě. A ženám určitě přijde vhod kousek romantiky, jež se tu dá najít. (80%) ()
Reklama