Režie:
Hynek BočanScénář:
Jiří StránskýKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Jiří StivínHrají:
Jiří Schmitzer, Vladimír Dlouhý, Karel Heřmánek, Miroslav Noga, Leoš Suchařípa, Milan Šteindler, Jan Schmid, Vlastimil Venclík, Břetislav Rychlík (více)Obsahy(1)
Příběh z pera bývalého mukla Jiřího Stránského a dnešního předsedy PEN-klubu je situován do 50. let a uranového lágru politických věznů na Příbramsku, kam po pádu stalinského kultu přichází na konci roku 1958 coby vězeň bývalý náčelník Hlavní správy nápravných zařízení plukovník Dobrý. Téma soužití bývalého hlavního "bachaře" a politických vězňů v bolševickém koncentráku posloužilo tvůrcům k nadčasové úvaze o možnosti (či nemožnosti) odpuštění a smyslu spravedlnosti. Snímek bohužel nesplnil očekávání - především pro svou syžetovou řídkost a nedostatečné vyklenutí dramatického oblouku včetně přirozené gradace příběhu. Příjemné jsou naopak kamera a herecké obsazení, tvořené doslova plejádou špičkových českých herců. Představitel jedné z hlavních rolí - Jiří Schmitzer byl roku 1997 oceněn Českým lvem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (156)
Syrový, přirozený film, ve kterém se toho zas až tak moc nestane, ale s velkým emocionálním dopadem. Výborní herci (kromě J.S. se mi líbil třeba M. Šteindler v pro něho netypické roli). Chyběla mi větší katarze, skončilo tak trochu do ztracena. ()
Český Lev 1 : Herec HR - Jiří Schmitzer + 2 nominace: Herec VR - Vladimír Dlouhý, Hudba ()
Podle mě jde o nedoceněný film, jehož myšlenku česká společnost nemůže snad ani pochopit. Jen víc takových! Jiřímu Stránskému (scénárista, podle vlastní povídky) držím palce. Chce to jen vytrvat a taky trošku vychovat. ()
Psychologicky hluboký příběh z komunistického lágru, kam se jednoho dne dostane i bývalý vrchní bachař v podání Karla Heřmánka. Skvělý výkon odvedl hlavně Jiří Schmitzer jako jeden ze spravedlivých, kteří se řídili božím přikázáním "odpusť svému nepříteli". ()
Snaha natočit za každou cenu něco coby memento dávného, co by nemělo být zapomínáno. Kinematografické memento mori. Většinu filmu ale pohříchu táhne jen neuvěřitelné charisma a nedoceněné fyzické herectví Jiřího Schmitzera...legendární knižní předloha povídek Jiřího Stránského Štěstí, podle níž, respektive podle povídky Bumerang, je tenhle film natočen, byla silnější, ale to už tak u knižních adaptací bývá... ()
Těžce nedoceněné psychologické "dokumentární" drama z uranového lágru let padesátých. Krom atmosféry a scénáře jsou hlavním kladem herci. Všichni, nejen výtečný Schmitzer. Howgh! ()
Nedoceněný film! Jeden z nejlepších českých filmů co byl po revoluci natočen. Skvělý Jiří Schmitzer a Milan Šteindler. ()
A odpusť nám naše viny, jakož i my odpouštíme našim viníkům... Vězeň s ironickým příjmením Svoboda a tváří Jiřího Schmitzera se na vlastní kůži přesvědčuje, jak chutná bezmoc a prach země a podzemí komunistického lágru. Někdejší vrchní bachař s neméně ironickým příjmením Dobrý dostává ochutnat vlastní medicíny, když se rozmarné kolo dějin zase jednou pootočí a potopí ty, kteří se ještě včera rozhlíželi z jeho vršku. A oba okoušejí zmíněný novozákonní citát ze všech úhlů. Přes některé formální nedostatky není Bumerang obyčejným zahnutým klackem, ale hříčkou, jež se i poněkolikáté dokáže vrátit a udeřit diváka do hlavy plnou silou. Mrzí mě jen, že je jedním z mála svého druhu a že když jej chci ocenit, musím tak činit prostřednictvím pěticípých rudých hvězd. ()
Filmařsky bohužel dosti promarněná šance věrohodně a čistě umělecky kvalitně ztvárnit toto silné a z historického hlediska stále otevřené téma nezákoností padesátých let. Nechápu ta zde tolik přeceněná hodnocení, zdali jsou za námět či literární předlohu (? - v tom případě bych snad i souhlasil, byť pointa a místy i děj téhle historky jsou poněkud přitažené za vlasy - ale budiž - nemělo by ovšem potom jít o hodnocení na filmové databázi), protože co se týče ryze filmového zpracování, připadá mi bohužel tento páně (rutinéra) Bočana počin (i čistě technicky) spíše jako nějaká natažená televizní inscenace, kde někteří herci sice snaží se dodat filmu jakýsi dramatický náboj, v celku ale celé to snažení vyznívá (asi i díky scénáři) naprosto ploše a v některých případech až toporné herecké výkony jen podtrhují celkovou bezradnost tvůrců filmu. Nejmenované osobnosti televizních estrád se navíc podle mě nemusely v tomhle snímku vůbec objevit, protože herecky samozřejmě nepřekročily svůj stín... Bohužel, zrovna v tomhle případě opravdu s těžkým srdcem říkám - promarněná šance natočit silný film s (pro mnohé dožívající pamětníky) bolestnou a neuzavřenou tématikou. A nakonec ani ta skvělá (neoriginální Beethovenova) hudba už to nespraví... ()
Slušný herecký výkony Schmitzera, Heřmánka a Dlouhýho, celkem slušná atmosféra podpořená hudbou (tušim, že to byla Beethovenova sedmá symfonie), naopak trochu slabší scénář a navíc jsem na konci postrádal nějaký rozuzlení nebo pointu. Myslim si, že se z toho dalo vymáčknout víc. Jinak mi přišlo dost mimo obsazení Milana Šteindlera do role velitele lágru. To pro mě vždycky bude komik. To je skoro stejný, jak kdyby toho velitele hrál třeba Luděk Sobota. 60% ()
Tématicky hodně silný film, který se jako jeden z mála snaží vyrovnat s tíživým dědictvím represí 50. let, kdy se na sto tisíc lidí ocitlo v lágrech a věznicích a poznamenalo je to většinou na celý život. Snímku vévodí přesvědčivý výkon Jiřího Schmitzera coby hlavního hrdiny. Do své postavy dokázal patrně přenést vlastní zážitky z vězení, kde se ocitl po tragické autonehodě. Jeho výkon je zcela autentický a po právu si za něj odnesl Českého lva. Drama je zajímavé svým hereckým obsazením, řada herců se objevuje v netypických rolích (Šteindler, Krampol i jiní), nicméně výsledný dojem sráží průměrný scénář a režie. Celkový dojem: 75 %. ()
Sesbíral několik filmových cen, největší pozornost na sebe strhl civilní ypsiloňák Jiří Schmitzer. Dusivá tíha řady let bez naděje ale možná dopadla na každého, jenž se tohohle natáčení zúčastnil. A na leckteré diváky jakbysmet. V pracovním lágru se léta páně 1958 objevuje bývalý náčelník, který byl ještě nedávno neomezeným pánem, jenže tady hned zkraje schytá od spoluvězňů nakládačku. Pomůže mu politický vězeň Svoboda, šlachovitý a zachmuřený bývalý lesák, odsouzený na dvanáct let za velezradu. Ač si leckoho popudí proti sobě. Je patrné, že tvůrci kvůli maximální věrohodnosti načetli dostupnou literaturu i vycházeli ze vzpomínek pamětníků, ostatně autor námětu a scénáře Jiří Stránský sám politickým vězněm byl. Škoda ovšem určité plochosti a patosu i slabší gradace příběhu, silné téma si občas zasloužilo i pevnější vedení. 70% ()
Neskutočne ma lákal námet v podobe nútených prác pre politických väzňov v lágroch. Tradovali legendy o tom, akým spôsobom tam boli ľudia s opačnými názormi doby, ktorá si to vyžadovala či vynucovala - týraní. Najmä preto som tak nejak dúfal, že ma snímok vtiahne do deja, že ma samotná skúsenosť bude aspoň čiastočne bolieť tak, ako hlavných predstaviteľov. Lenže ono to má taký zvláštny nádych, k čomu prispelo najmä herecké obsadenie, ktoré vďaka svojim nesympatiám, nedokázalo vo mne vyvolať žiadnu empatiu či antipatiu. Taktiež neviem, ako si ma môže získať film s tak výborným námetom, keď (ako píše užívateľ "misterz") dejovo negraduje, či samotná eskalácia konfliktov v podstate skoro neexistuje. Na jeden krát možno nie najhoršia skúsenosť. Ako snímok, ktorý by mal odstupom času pobúriť, respektíve vyvolať odpor voči dávnemu režimu - nefunkčné. Prišlo mi to ako zážitky "z vojenčiny" Slovákov v Aši, respektíve Čechov v Spišskej Novej Vsi. Dokonca aj tam bola väčšia šikana .. ()
"Naše nápravná zařízení jsou vysoké pece v nichž pretavujeme najhorší šrot v ušlechtilej kov..." Plukovník Dobrý je ten, ktorý posiela ten "šrot" do pracovných táborov, najčastejšie za vlastizradu a špionáž. Zrazu sa však za zvláštnych okolností ocitá v tábore so všetkými, ktorých tam poslal. Samozrejme pomstiť sa chce takmer každý... Podobných prípadov vraj bolo viac a hovorím za seba, že som o nich veľa nepočul. Pochváliť treba atmosféru strachu, chladu a stratených rokov, jednoducho ten vlečúci sa čas, ktorý vám kráti život, ale neprináša radosť. Toto je silná stránka filmu a výkony Schmitzera, V.Dlouhého a K. Heřmánka ho ešte umocňujú. Prekvapuje ma pomerne malý počet hodnotiacich, pretože zvlášť Česi sú známy tým, že svoje domáce filmy podporujú. Bude to asi tou nie pre každého atraktívnou témou komunistických čistiek, ale i to je kus našej histórie a je dobré o tom vedieť. 80%. ()
Syrový příběh, v němž se to hemží známými herci a jejich perfektními výkony. Bumerang je snímek, který by měl být rozhodně připomínán a reprízován. ()
Asi nejlepší polistopadové film.zpracování režimu a života v komunist.lágrech... Dost přesvědčivé a velmi silné.!!! ()
Poměrně často tady brblám, že naše současná filmová tvorba chrlí jeden tématicky obdobný snímek za druhým. Přitom se jen omílá to, co s nedostižnou autentičností již řekli jiní, mnohem mnohem dříve. Jsem rád, že mi Bumerang dal za pravdu. ()
Jediné čo tu za to stojí zmienku je silný námet a pekná myšlienka v pozadí o pomste a odpustení. Úplne súhlasím s názorom, že príbehu chýba dramatická hĺbka a prirodzená emotívna gradácia vyplývajúca z konania postáv. Podpriemer. 40/100 ()
Velmi neprávem zapadlý film, patřící k tomu nejlepšímu co u nás po revoluci vzniklo. Mrazivá brutalita komunistické zvůle, a srážka lidské malosti se zoufalým pokusem neustoupit tomu všeobjímajícímu marasmu kolem, nesnížit se tomu všemu naroveň. Korunované fantastickými hereckými výkony, připomínajícími neméně skvělé Všechny dobré rodáky. 9/10 ()
Řemeslně zdařile natočený film od zkušeného režiséra, s pozoruhodně vysokou koncentrací skvělých herců (Šteindler, Heřmánek, Goldflam, Dlouhý, Čenský, Zindulka, Suchařípa, Vladyka, Strach...). Pro mě osobně však spíše zklamání a nuda, navíc mám extrémně nerad J. Schmitzera. ()
Reklama