Režie:
Eskil VogtScénář:
Eskil VogtKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Pessi LevantoHrají:
Rakel Lenora Fløttum, Alva Brynsmo Ramstad, Sam Ashraf, Mina Yasmin Bremseth Asheim, Morten Svartveit, Lisa Tønne, Irina Eidsvold Tøien (více)Obsahy(2)
Film sleduje čtyři děti, které se spřátelí během letních prázdnin. Když se ocitnou bez dozoru dospělých, objeví v sobě skryté schopnosti. Rozhodnou se je prozkoumat na hřišti a v nedalekém lese. Jejich nevinná hra však nabere temný spád a odstartuje sled podivných událostí. (Cinemax)
Videa (1)
Recenze (105)
Prvních 40 minut jsem si říkal, jestli vůbec koukám na stejný film jako ostatní, protože takhle dlouhých 40 minut bylo celkem těžké překousnout. Nápad se tvůrcům určitě zapřít nedá, ale nic jiného ve filmu pozitivně nevidím, a to ať už přes celkový průběh, kdy se ve dvou hodinách nic moc nestane, tak i přes konečnou výpovědní stránku filmu, která má nulový přínos a netuším, co chce režisér výsledkem říct. Máme tady 4 divné děti, ty zničehonic objeví schopnosti, ale jeden z nich má bohužel trauma z dětství, a tak začne na potkání necitelně zabíjet lidi. Konec. Tečka. Nic víc. Herecky průměrné, vizuálně klasicky severské, z hlediska tempa pomalé, atmosfericky nic moc a celkově podprůměrné. Čekal jsem drsné hororové xmeny, dostal jsem drama o dětech s dvěma drsnými scénami a z toho fakt nejsem spokojený... ()
Nadmíru znepokojivý severský temný úkaz, který hodně těží z velmi originálního nápadu a svojí surovou atmosférou potěší ne jednoho milovníka studených dramat. Vidět to někde na festivalu v plném sále, určitě dám aspoň ty čtyři, nicméně na to, jak je to příběhově vlastně poměrně prázdné a nedynamické, je ta téměř dvouhodinová stopáž s ohledem na extrémní slow burn tempo hodně na škodu. Takhle jsem měla co dělat, aby mě to neukolébalo, ač mě to vlastně bavilo. Ostříhat to o ty utahané scény před samotnou "akcí" a dát tomu trochu spád, jistě by se mi to vrylo pod kůži ještě víc. Tímhle stylem je to pro mě taková pěkná trojka, která by ovšem neměla upadnout v zapomnění. ()
„Doděláme ho?" „Jak?" Psychologické drama o temnotě lidské duše, kde se dobro krčí v koutku a je jen slabým paprskem obklopeným černou tmou. Malá Ida je jakoby sama, jelikož její sestra Anna žije ve svém světě. To pak se temnota snadno škrábe na světlo. Zašlápnutá žížala je jen prvním signálem, střepy v botě a účtování s kocourem pokračování, co jen tak neskončí. Zvrhlost dětského světa si s dospělým nezadá, snad i pro tu zdánlivou nevinnost je o kousek horší. Zajímavým nápadem byla telepatická propojenost některých postav. Telekinetické schopnosti Bena se ukázaly smrtící. Zastavit ho však se ukáže jako téměř nemožné. Pochválit je třeba velmi dobré herecké výkony dětí. Trpělivý divák postupně nahlédne až tam, kde se rodí zlo. ()
Norové si půjčili jádro z Kroniky, hlavní role obsadili skvělými dětmi a servírují divákům extrémně pomalý, ale atmosfericky brilantní thriller s příměsí hororu, který postupem času víc a víc zalézá za nehty. Holt, když se umí pracovat s atmosférou, tak není třeba velkých efektů a bohatě stačí jen upřený pohled a trochu té chvějící se země...70% ()
Mrazivě severský, tak jak to prostě lidé ze severu umí - přijde mi, že děti ze skandinávského poloostrova obecně patří k těm nejtalentovanějším a nejvíce přirozeným hercům na světě. Už jsem viděl filmů nespočet a nikdy nezklamou, stejně jako zde - partička děcek na sídlišti, jejíž členové oplývají zajímavým telepatickým vnímáním a ještě k tomu tím mohou sami sebe navzájem ovládat. Vskutku zajímavý a napínavý film, odehrávající se pouze na území malého sídliště.......................moje hodnocení = 7,5 z 10. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (1)
- V čase 14:05, keď si dievčatko vyzuje topánku, má ponožku krvavú, ale v nasledujúcom zábere už nie. (GabrielGabko)
Reklama