Režie:
Ron HowardScénář:
Vanessa TaylorKamera:
Maryse AlbertiHrají:
Amy Adams, Glenn Close, Gabriel Basso, Haley Bennett, Freida Pinto, Owen Asztalos, Sunny Mabrey, Bo Hopkins, Lucy Capri, William Mark McCullough (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Student práv z Yalu se vrací do rodného města v Appalačském pohoří, vzpomíná na minulost svojí rodiny a přemýšlí o vlastní budoucnosti. (Netflix)
Recenze (153)
Never go full retard. ()
Vzhľadom na kontroverziu filmu a haló okolo neho v roku vzniku som čakal niečo skutočne kontroverzné a trochu viac divoké. Ale nakoniec ide "len o normálny" film s priemerným scenárom a dobrými hereckými výkonmi hereckých hviezd. Je to niekde na pomedzí mainstreamu a indie záležitosti, pričom by som skôr uvítal ešte väčší príklon k tomu druhému. Filmu by som ale najviac vyčítal nie to, čo v ňom je, ale čo v ňom chýba, pretože niektoré veci sú tu podané skratkovito a niektoré úplne absentujú (ten Irak mal asi na chlapca určitý dopad, avšak nevyzerá to tak). ()
Do teď jsem měla Amy Adams zaškatulkovanou jako takovou miloučkou, nevinnou herečku. Nicméně tady předvedla něco, co bych od ní vážně nečekala. ()
Hezky natočená nabubřelá nuda, která se chová, jak kdyby byl J.D.Vance národním hrdinou, přestože jako člověk v podstatě nikdy nic nedokázal a jeho životní příběh se dá zaměnit osudy asi tak každýho šestýho člověka na planetě (přesně tak mi to z filmu připadá). Samo o sobě by to fungovalo za předpokladu, že by celý to vyprávění vyústilo alespoň v nějakou nosnou pointu, která by příběh orámovala a dala všemu smysl. Místo toho divák dostane hloupý americký klišé. Herecký výkony jsou ovšem skvělý, stejně jako soundtrack nebo režie (i když se z toho Howard snaží udělat veledůležitý drama). ()
"Hillbilly Elegy" akosi vnútorne neviem oceniť natoľko, aby som mu pridal viac bodov, než je vidno. Na jednu stranu by som chcel, no súčasne si uvedomujem, že jediné čo reálne film pre mňa posúva vpred sú herecké výkony. Tie sú vskutku na špičkovej úrovni. Amy Adams je perfektná, Glenn Close rovnako a myslím si, že aj ostatní hrdinovia dokážu do toho niečo pridať. No problémy s filmom sú pre mňa hlavne 2. V prvom rade je ťažké si nájsť postavu, s ktorou by ste boli schopní reálne sympatizovať. Možno by sme čiastočne mohli s našim hlavným hrdinom, no potom si uvedomíme, že po mame očividne zdedil rovnaký temperament. Istým spôsobom obdivujem postavu Glenn Close, no nemôžem povedať, že by sama nemala určité temné chvíľky a to hlavne keď uvidíme trošku hlbšie do toho, aké bolo v skutočnosti jej manželstvo a ako sa k svojmu manželovi správala. A hoci je to len jedna scénka, tak pre mňa by to bolo úprimne traumatizujúce. Rovnako však prináša asi aj najzaujímavejší element filmu a tým je vzťah medzi našim rozprávačom a jeho babkou. A ako mu vysvetľuje ľudské vlastnosti na podobe dobrého a zlého terminátora. A postupom je vidno, že J.D. ich má vnútri oboch. A má to svoj význam. No môj druhý problém s filmom je, že jeho príbeh je nám podávaný vysoko rozkúskovaný. A je ťažké sa miestami do neho nejako hlbšie ponoriť, lebo to celé pôsobí ako scénky. Nemajú reálne nejaký významnejší smer a hoci sa z nich niečo dá vyčítať, nefungujú tak, ako by som chcel aby fungovali. Sú viac zahrané kvalitne, než by nejako posúvali dej alebo nejakým spôsobom na seba nadväzovali. Sú to proste len scénky. Dobré zahraté scénky, ale aj tak len scénky. Myslím si, že niekde tu drieme silnejší príbeh, ktorý som však nedostal tak ako som chcel. Keby sme tu nemali Glenn Close, asi by som išiel s hodnotením ešte o niečo nižšie. Reálne som po dopozeraní mal pocit, že som proste videl film. Nič viac. To bol celý výsledný dojem. Videl som film. Vezmite si z toho čo chcete. Hodnotenie: C+ ()
Výborné. Kritici, co to z politického zaujetí cpou někam do odpadu, by snad už nikdy o filmech psát neměli. ()
Amy Adams je aktuálne jedna z top herečiek a vie si vyberať filmy. Tentokrát hrá drogovo závislú matku a hrá ju skutočne skvele. A k nej sa pridáva fantastickým výkonom aj Glenn Close. Ale samotné nadštandardné výkony mne nestačili, aby som tak mohol označiť aj samotný film. O smažkách sme videli mnoho, mnoho filmov a zapôsobili na mňa viac, ako tento príbeh. Skutočná udalosť, ktorá mi prišla tuctová. ()
„Zálesákov žalospev” je konkrétne zložený z dvoch časových rovín. Roky: 1997 a 2011, pričom práve medzi týmito dvomi úsekmi sa v jednom kuse skáče ako o preteky, čo je povedzme, viac na škodu, než k úžitku, keď v podstate ani k jednej som si nevytvoril väčšie puto, že aspoň tá prvá, bola o čosi viac zaujímavejšia, ako tá druhá, no väčšinou sa aj tak v obidvoch jednalo stále o to isté ! V centre diania je autobiografická postava Jamesa Davida Vancea, ktorého jednak všetci volajú "J.D." , že zrovna teraz sa nachádza na prázdninách v Jacksone, Kentucky, odkiaľ vlastne pochádza jeho podarená família, až tu siahajú jej korene. Tu sa skrátka vždy cítil najlepšie, kedy koľkokrát len nasadol na bike, a nechal sa unášať vetrom, kam ho kolesá zavedú, vtedy bol trinásťročným tínedžerom, kde na prvý pohľad to vyzeralo tak, akoby ani nemal vôbec iné starosti, alebo zdanie iba klame ? Akonáhle sa vráti domov do Middletownu v Ohiu, realita sa sama prihlási o slovo. Totiž zo svojej nevyspytateľnej matky Beverly, je neuveriteľne nešťastný, čoho sa dokonca nezbavil ani v dospelosti, kedy študuje na právnickej fakulte na Yale, pretože z nej ostala už len troska, závislá na drogách, čo mu nielenže absolútne neprospieva, ale zároveň sa ocitol na križovatke osudu, kedy si musí konečne vybrať svoj správny cieľ. Nebyť jeho svojráznej babky Bonnie, tak si myslím, že by ho samotné prostredie maximálne ovládlo, a tak by mohol sotva pomýšľať na to, čím sa potom stal, lebo už vidieť, ako naň nepriaznivo vplýva. Čiže, dá sa povedať, že nás formuje najmä to, odkiaľ sme, kde sme sa narodili, aká tam je mentalita, záleží na tom, či sme zo západu, alebo z východu... ? / Bol som mimoriadne zvedavý na najnovší filmový počin amerického režiséra Rona Howarda, ktorý sa rozdelil na dva (ne)zmieriteľné tábory, to jest: „kritici a diváci” , keď nakoniec dopadol, nemastne-neslane, podľa toho, ako si zaslúži ! V ukážkach síce "Hillbilly Elegy" vypadalo extra zaujímavo, no postihol ho úplne rovnaký osud, ako minuloročného Stehlíka, ktorý dokonca v celkovom hodnotení skončil ešte o stupeň horšie, a tak obidvaja smerujú priamo do prepadliska dejín ! I keď nebyť dvoch herečiek, Amy Adams a Glenn Close, tak si ani vskutku neviem poriadne predstaviť, čo by som si vlastne s ním počal ? Obsadenie a kasting sa vydaril na výbornú ! So scenárom to už také pozitívne rozhodne nie je. Obával som sa toho, čo mi Vanessa naservíruje, pričom moje obavy sa naplnili do poslednej bodky, pretože máte pocit, akoby ste namiesto 2-hodinového snímku, pozerali raz toľko, kedy sa doslova vliekol, ako taký slimák. Ďalšie veľké mínus, je neprehľadný a trochu chaotickejší strih, ktorý vonkoncom nefunguje tak, ako by mal. Bohužiaľ, extra ma neoslovila ani práca francúzskej kameramanky Maryse Alberti, so samými skúsenosťami, len tentokrát - nevyužitými. Režisér by si mal konečne stúpiť do svedomia, inak ho navždy zatratím, kde sú vlastne tie staré, zlaté časy Čistej duše ? Obrovské sklamanie nielen od Netflixu, ale celkovo, čo sa týka absurdného, "korona" roka 2020 ! Neodporúčam ! () (méně) (více)
Hnusný film. Na ránu všichni. Glenn Close plešouna urve, i Amy Adams jede ve své odporné roli bomby, minimálně nominace jí nemine, celkově je však film podivný. Někomu se líbit bude, jinému ne. Příběh je notoricky známý, pointa zřejmá, režie? No nevím. Howard natočil lepší filmy. Ale chápu, sociální drama si chce natočit každý. Na mě z tohoto soudku zpravidla více zapůsobí filmy malorozpočtové, nezávislé (například Precious z roku 2009 mě solidně rozložil. Dovolím si doporučit, je jen pro silné nervy..). Ono tomuto filmu nelze zas až tak moc vytknout, herci jdou na dřeň, je natočen podle skutečných událostí, má sdělení zejména pro diváky z obdobných poměrů, ale, ale, ale. Ale třeba: nerozumím bezmezné lásce vůči matce, která je příšerná ve všech scénách, vzpomínkách, naprostá absence jakékoli byť minimální laskavosti například v dětství, nulová ohleduplnost, snaha dětem vytvořit domov. Rány, nadávky, křik, podrazy, shazování, střídání chlapů, stěhování, jehla v žíle, léky, hulvátské chování a pořád dokola. Psychologové tvrdí, že dítě svoji matku miluje, ať je jakákoli. Tomu rozumím. Pokud je už ale člověk dospělý, jasný názor, pramenící z četných zkušeností má. Tvrzení dospělého syna, že jeho matka je: "ten nejhodnější člověk na světě. Za to, že bere, může tahle nemocnice, kde pracovala a proto brát začala a blá,blá,blá." -úsměvné. Taky že za to můžou prarodiče, ona byla ve škole ta nejchytřejší atd., atd. . Mno. Zas tak chytrá nebyla, když si nechala udělat dvě děti, o které se nebyla schopná starat, které neměly otce, zázemí, žily ve strachu. Které mlátila a imrvere jim nadávala do všeho, co jí na jazyk přišlo, konflikt vyvolala vždy a všude, vdávala se nahodile, spratek šílený. Že za to můžou drogy? Ano. Správně. Ale pokud vyrůstám v tomhle, nebudu tvrdit, že je moje maminka ten nejhodnější člověk na světě, přičemž je to vyfetovaná, arogantní, nesvéprávná, bezohledná pizda, se kterou jsou jen a jen problémy. Každá lucidní rodina feťáka odřízne. Buď si pomůže sám, nebo ne. Protože buď chce, nebo ne. Nic víc, nic míň. Jiná pomoc není. Rodiče narkomanů by mohli vykládat. Příšerná věc. Nemusíme chodit daleko. Můžeme se porozhlédnout po svém okolí a všimnout si poměrně dosti lidí, kteří pocházejí z různých podmínek, rodiče lítali v kde čem, oporou nebyli, naopak své potomky stahovali do bahna. Zvolení si samostatné cesty nemusí nutně znamenat názorovou rozepři, či nějakou blbinu. Může znamenat život v děsných podmínkách, který už člověk nechce mít na očích, nechce si to připomínat, chce mít klid. Howardova bajka na téma Rodina především by rychle narazila. Mladý, pokud má rozum a koule, se od rodiny alkoholiků, asociálů, feťáků, násilníků, neschopných primitivů nebo sebestředných ztroskotanců definitivně odpoutá a maká na sobě, jak se dá. Drápe se nahoru sám, je to těžké a ano, nemáme tady vysoké školy, za které musíme platit, je to rozdíl, čili brigády, pomoc od jiných ochotných rodin, přátel, prostě dřina. Chci tím říct, že ve vztahu k takovým rodičům mladému nezbude nic jiného, než je odříznout a zařídit se sám. Jsou to zpravidla lidé, kteří o svých předcích nemluví, nevyhledávají je, nepředstavují je svým dětem a mají k tomu pádný důvod. Zažité klišé, že rodina je základ takového člověka zraňuje a vyboxovat si své místo na slunci má o to ještě těžší. Někdy to totiž s rodinou opravdu nejde a nezbývá než zabrat, zamakat a přežít. Naštěstí zázemí se dá vybudovat i svépomocí. Že je maminka ten nejdůležitější člověk na světě totiž platí jen ve vztazích funkčních. Bohužel stejně tak platí, že ne každému je dáno. A malé dítě je to poslední, které by za to mohlo. () (méně) (více)
Temný a banální film od oscarového režiséra Howarda. Nijak jsem s hrdiny nesympatizoval. Není to vůbec soudržné vyprávění, které by gradovalo. Spíše než koherentním, gradujícím vyprávěním jsou zde náhodně naskládané scény s lidmi, kteří jsou k sobě zlí a stále naříkají. Tvůrci ignorují to, že obyvatele determinují životní podmínky. Vyhnuli se tak politickému přesahu. Ploše tu působící kamera a uměle vykonstruované přehnané scény. ()
Oskarové klání se blíží a tak Ron Howard, přináší své želízko do ohně. Přináší skutečný příběh ne zrovna sympatické vidlácké rodinky, kde se i přes nepřízeň osudu, podaří nejmladšímu členovi se z ní vymanit a stát se úspěšným. I přes silné sociální téma absolutně disfunkční rodiny s feťáckou matkou, natočil film Ron Howard poměrně odlehčeně, přestože nechybí řada hysterických scén. A právě v tom je hlavní problém filmu. Ústřední ženské herecké duo, se neustále předhání, kdo předvede hlasitější herecký výkon a je to tak přepálené, až to může chvílemi působit nejen otravně ale i směšně. Jako celek mi to nepřišlo úplně špatné, ale přeci jen jsem Ronovi v tomhle tématu docela věřil. Bohužel další pecku jakou byli Rivalové, nepřináší. ()
Ke zhlédnutí Americké elegie mě nalákalo zejména herecké obsazení a rozporuplná kritika (nominace na Oscara a Zlatou malinu zároveň pro Glenn Close je hodně velký bizár). Mé oblíbenkyně - Amy Adams a Glenn Close - mě nezklamaly a podaly velmi přesvědčivé a civilní výkony, tak jako Gabriel Basso/Owen Asztalos v roli "Džejdího". Příběhově jsem měl z filmu poněkud smíšené pocity - na jednu stranu obsahuje silné momenty (pohřeb dědy či "kalkulačková konfrontace"), na druhou stranu jsem měl však pocit, že se dal námět ze (skutečného) života jedné dysfunkční rodiny zažívající místo amerického snu spíše americkou noční můru uchopit působivějším způsobem. Chvílemi bylo navíc hodně těžké sympatizovat s jakoukoli postavou. Musím však pochválit výtečnou hudbu dua Fleming-Zimmer s výrazným lokálním koloritem. Lepší tři hvězdičky! ()
Příběh o klukovi a jeho podivné rodině. Jeho matka je feťačka, babička také ve svém životě nebyla úplně vzorná, ale alespoň se vnuka ujala, aby z něj nebyla „nula“. Herecké výkony jsou dobré, příběh zaujme, ale je tam i spousta nudných scén. Nejzajímavější je asi skutečnost, že je to natočeno dle skutečné události. ()
Autobiografický príbeh samotného autora predlohy J.D.Vanceho je vyrozprávaný v retrospektivách a to dodáva filmu prijateľný vzhľad. Oveľa horšia je skutočnosť, že sa v divákovi nesnaží vyvolať pocit pochopenia, ale ospravedlnenie za konanie postáv. ()
Sociální drama, které nesoudí ani nepoučuje, spíš jen ukazuje. Docela drsné, velmi dobře zahrané, zručně zrežírované. Co mi však nejde do hlavy, je důvod, proč má tohle být vysvětlením postojů Trumpovy voličské základny. Hlavní hrdina se dostane mimo svoji sociální bublinu, vystuduje a dostane příležitost u vcelku intelektuálně vypadající právnické společnosti. Zatímco jeho matka na drogách – opravdu si o ní myslí, že by jí pomohl drsnější kapitalismus? Či se domnívá, že za Trumpa či jemu podobného politika by měla jeho matka dostupnější léčbu a preventivní ochranné programy? Předloha a tedy i film má prý být vysvětlením, proč volba Trumpa byla pro určitou vrstvu americké společnosti něčím, jakoby hodili cihlu do okna. No, já to z filmu nevyčetla. Naštvanost – ano, špatné poměry – jistě, nedostatek peněz – rozhodně. Ale demokraté opravdu nemohou za to, že babička hlavního hrdiny otěhotněla ve 13 s opilcem a pak už se to s rodinou vezlo. SHRNUTÍ: Špatná rozhodnutí a postoje mohou rodinu pronásledovat po generace. ()
Vypadá to, že v Kentucky se nikdo nenudí. Nejsem odborníkem na jednotlivé americké státy, ale pokud bych měl vycházet z tohoto snímku, tak bude patřit mezi ty přehlíženější, alespoň u těch elitářských na východním pobřeží. Silný příběh natočený podle skutečných událostí pod taktovkou zkušeného Rona Howarda. A utvrdil mě ve dvou faktech - Amy Adams a Glenn Close předvádějí herecký koncert, takže v případě Glenn Close by snad osmou nominaci na Oscara mohla konečně proměnit. Pokud jde o Amy Adams, jsem toho názoru, že společně s Jessicou Chastain patří mezi nejnedoceněnější herečky své generace. ()
Ron Howard natočil výborné rodinné drama s prvky domácího násilí, závislosti na drogách, problémových rodičích a přerodu jednoho křupana v respektovaného právníka. Aspoň tak by určitě film popsali někteří kritici. Já se ale pořád nemohl zbavit dojmu, že to celé působí neobyčejně směšně, jako kdyby se všichni snažili přehrávat jedna radost. Amy Adams a Glenn Close hrají polohu venkovských křupanek doslova stylem „ven chodím zásadně bez make-upu a v roztrhaném oblečení“ (o to víc šokující je, že Glenn Close musela každý den nosit protetický make-up, což nejde vůbec poznat.. opravdu vypadá, jako kdyby zrovna vstala z postele). Smrděla z toho snaha být strašně obyčejný, ale přitom pořád víte, že sledujete hollywoodské celebrity. Být v rolích pouze neherci, tak je film mnohem uvěřitelnější. Neskutečně mě iritovala hand-held kamera, protože jsme polovinu času ani nevěděl, kdo je v záběru a co se děje. Takhle jsem dostal neskutečně utahané cosi. Naprosto zbytečný film. ()
Amerika má mnoho různých skupin a typů chudiny, které se od sebe v některých věcech liší. Jednu část tvoří městská nebo velkoměstská, kde jsou hodně černoši a taky Hispánci, pak rednecks (chudina ze zemědělského venkova) a nakonec hillbillies, obvykle původně horníci a lidé v navazujícím průmyslu. Apalače jsou hlavní lokací hillbillies a není to jen Kentucky, ale i pár dalších států na sever a na jih odtud. Nuzota se specifickou kulturou, nezaměstnaností, chudobou, spoustou násilí, nadužívání alkoholu a drog... Dostat se z tohohle prostředí ven je strašně těžké, uvíznout v něm naopak extrémně snadné. Příběh J.D. Vance je zajímavý sám o sobě a film ho myslím zobrazuje dobře, byť si myslím, že mohl klidně i přitvrdit. ()
Nudné a nezáživné. To je celé. Oceňujem, že v záverečných titulkoch majú zábery reálnych ľudí blízko k tomu ako ich stvárnila Hollywoodska elita. A tiež niekoľko Zimmerových tónov a Glenn Close, ktorá jediná to hrá na istotu a možno by som k tomu dodal ešte krásu Freidy Pinto ( mrzí ma, že ju nevidím viac). Ale vo svojej podstate je to veľmi prvoplánová báchorka bez presahov, významu a invenčnosti. Viem, že Howard nezvykne ohurovať. Ale tu absencia niečoho výrazného doslova zamrzí. Prvých desať minút je naozaj krásnych. Zvyšok je len hlučný a prostoduchý paškvil, ktorý pozorný divák prekukne po pár minútach. Neprináša to nič nové. Ale čo vadí viac, nedáva to von ani žiadne emócie. Ono to chce umenie spraviť zo správnych ingrediencií bezvýrazné jedlo. Dr.Horrible...kukol som a žilo by sa mi dobre aj bez toho. Takže ty si na rade s An elephant sitting still. Enjoy! ()
Ďalší z milióna príbehov o chlapcovi z white trash vidláckeho prostredia z ktorého sa snaží vymaniť a vyštudovať práva na Yale. No a keďže o tom vznikol film, tak si asi dokážete predstaviť, či uspel. Natočené to je kvalitne a aj herci sa snažia, ale tá rodinka mi bola fakt nesympatická a ani hlavný hrdina si ma príliš nezískal, takže výsledok je pre mňa priemerný. 5/10. ()
Reklama