Režie:
Jan SchmidtScénář:
Pavel JuráčekKamera:
Jiří MacákHudba:
Jan KlusákHrají:
Beta Poničanová, Ondriš Jariabek, Magda Seidlerová, Hana Vítková, Vanda Kalinová, Natálie Maslovová, Irena Lžičařová, Jitka Hořejší, Alena Lippertová (více)Obsahy(1)
Vize světa po atomové katastrofě se záměrně vzdává jakýchkoliv atraktivních prvků a důsledně se soustřeďuje na jediné: jak člověk v takových podmínkách (zde skupina žen, putující zničenou krajinou) klesá na úroveň zvířete, jak v něm začínají převládat zvířecí pudy a instinkty, jak se vytrácejí regulující funkce svědomí jako projevu lidství... Scénář k filmu napsal Pavel Juráček, který se v 60. letech přičinil (jako scenárista a režisér, ale i ve vedení jedné z barrandovských tvůrčích skupin) o vysoký umělecký a ideový kredit české kinematografie, ale později, v období tzv. normalizace, nesměl natáčet ani publikovat. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (135)
Kolik bylo v Česku natočeno postapokalyptických filmů? Myslím, že i pouhé prsty na rukou mi na tento počet budou stačit... a Jan Schmidt dokazuje, jaká to je velká škoda. Jeho pohled na svět po atomové katastrofě nevysvětluje, co se stalo, proč a kdo za to může, jen ukazuje důsledky světa, který má k civilizaci hodně daleko. Atmosféra je skvěle budována na zničeném světě, v kterém nezůstalo nic, co by připomínalo zašlou slávu světových civilizací, kteří svou touhou zničili sami sebe a minimum dialogů diváka nechává slyšet to kruté a nekonečné ticho nebo jen vítr. Dopad jednání je však zničující nejen z hlediska radiace a všeho okolo, ale také budoucích obyvatel světa, kteří se stali (nebo jimi vždycky byli?) zvířaty. Minimalistické, kruté a střízlivé zároveň. K tomu ještě správně odhadnutá délka, která nezačne nudit a všechno, co chtěl autor říci odvypráví. ()
Z dnešního pohledu bohužel dosti vyčpělé a průhledné drama o skupince žen, v konfrontaci s prvním mužem jejich života, na samém sklonku naší civilizace. Putování neutěšenou krajinou, naturalisticky zobrazené mordy zvířat a přespříliš exaltované herecké výkony. To vše zabalené do relativně krátké stopáže. Logické chyby jsou maskovány způsobem vyprávění (zabití krávy – konzumace ryb) a technické hrubky chvílemi bijí do očí (zvuk silného větru v naprosto klidné krajině). Výsledkem pak je přílišné tlačení na pilu, spojené s poselstvím o tom, jak by se torzo lidského rodu chovalo v posledních okamžicích své existence. Škoda toho přílišného apelu a velké snahy o uvědomění si nelidského prvku v nás samotných. ()
Teprve až setkání s Mužem dává snímku tu správnou šťávu. 70%. ()
77 minut a stejně je to dlouhé. Fakt jsem si říkal co je to za sračku, protože do setkání s mužem se tam lautr NIC neděje a ten postapokalyptickej svět je vyobrazen, jak to jen říct, velice....česky. Herecky to celkem zvládly ty holky, protože hrajou polodivošky tak jen blbě čuměj, kdyžto vedoucí stařena se chová jak kyborg. Chlápek taky ze začátku řve jak retard a najednou začne nepochopitelně mluvit jak ze žurnálu. Proč tedy to relativně vysoké hodnocení? Protože se mi líbilo to vyústění, kdy mě film konečně začal opravdu bavit. Poselství, které zde stírá Tsunami_X mě právě potěšilo a depresivní atmosféra se tomu upřít také nedá. Potenciál to mělo bezesporu větší a je trestuhodně nevyužit hlavně kvůli tomu amatérskému zpracování a malé tvůrčí vizi. P.S. ta dechovka snad byla špatnej vtip nebo co. ()
Tento film jsem sledovala v náladě, která nepotřebovala na celém světě nic jiného než sledovat tento film. Divoké ženy, které mají uvnitř prázdno. A potom přijde muž a já se zblázním. ♥ ()
(SPOILER) Celé je to o tom, ako skupinka arogantných mladých hlupaní putuje krajinou. Celý čas sa nič neudeje, jediná vec na ktorú natrafia je starý pán, ktorému zastrelia kravu a keď sa u neho najedia a vyspia, tak aj jeho. Film, v ktorom kvôli zbytočnej 15 sekundovej scéne postrelia a ubijú psa, je odpad (všetky zvieratá boli zabité reálne, nie je to hrané). Niekto tu napísal že "Škoda toho přílišného apelu a velké snahy o uvědomění si nelidského prvku v nás samotných" - pre mňa to je jediné plus, takže jedna hviezdička. Veľmi podobné novšiemu filmu Le temps du loup. ()
Nejdřív jsem moc nechápal, jestli některým ženám ze skupinky přeživších už hráblo, že tak plýtvaly surovinami a disponovaly (sebe)vražednými sklony. Pak mi to však postupně docházelo…tohle už v mnoha směrech nebyly civilizované lidské bytosti (až na tu poněkud úsměvnou upravenost :-) ), které myslí a jednají jako my (s výjimkou Staré), od mala se s našimi hodnotami nesetkávaly, jen putovaly stále dál krajinou bez větších náznaků života a hledaly další příslušníky svého rodu, tedy jak tak jim to jejich vůdkyně vysvětlila, a staraly se jen o to, aby měly co jíst a pít. A nedá mi to nereagovat na některé komentáře ostatních, zřejmě nejsem zrovna milovníkem zvířat, ale přístup žen k jejich zabití a následné konzumaci přesně odpovídalo nově vybudovaným instinktům, které už neobsahovaly nic podobného soucitu, tento naturální prvek mi proto nedělalo problém akceptovat (ale soudě dle reakcí jiných by u tohoto díla měla asi být stopka pro tuto sortu publika :-) ). A stejně tak jsem nakonec neměl problém s krapet na-přes-držku hraním mladých hereček, které vlastně byly ve svých úlohách dost přesné, což mi docházelo také až v průběhu filmu. Co se týče atmosféry postapokalyptického světa, nebyla vůbec špatná, spíše naopak ale dominantní byla především výtečná hudba (která film společně s počátečním odpočítáváním nastartovala), třeba exteriéry šly určitě ještě mnohem lépe „naaranžovat“, aby bylo více cítit ten pocit deprese, beznaděje a zmaru (takhle se divákovi vkrádal na mysl fakt, že je svědkem mírného amatérismu). Setkání s Mužem jen dále zvýraznilo náturu mladých žen, přestože na malou chvíli vlilo divákovi do žil alespoň trochu něčeho pozitivnějšího (a ten si měl zřejmě sám domyslet, že onen zástupce mužského pohlaví je díky ozáření pravděpodobně impotentní). Tento film jistě není dokonalý, ale to spíše po jeho technické než obsahové stránce, která mi nepřišla nijak zvlášť špatná a třeba hlavní myšlenka snímku mě velmi zaujala, proto slabší 4*. ()
Ženská variace na Posledního z mužů nebo třeba na Pána much. Což je sice ne originální, přesto zajímavá myšlenka, ale stejně nakonec jediné, čím mě to zaujalo, bylo líné tempo a odporná brutalita. Nehezký film. ()
Tak si říkám, jak se asi dělal konkurz? Amazonky musely předvést, že umí naskočit na koně za klusu, ukroutit hlavu zmiji, týden se nemýt, vykuchat krávu a zaříznout kapra (kde se chudák v té řece asi vzal ...?) Ano, pár nelogičností se najde, třeba lov ryb po té, co picly krávu, člověk by čekal, že budou steaky. Ovšem ta jedinečná atmosféra filmu dokreslená záběry ze zaniklého Doupova, postava stařeny i starce, postupné odkrývání toho, co se vlastně stalo ... Ojedinělý snímek. Je dobře, že nebyly obsazeni žádní okoukaní herci, pomalejší tempo mi nevadilo, kochala jsem se detaily. Úžasné! ()
Snad se mi nikdy nestalo, aby mi film byl tak odporný svou krutostí a tak nepřijatelný svou divností. Ale jsem přesvědčená, že ho chci vidět znovu a možná ho pak přehodnotím. Napoprvé jsem dost zmatená. Zcela úchvatné jsou exteriéry, které mají hlavní podíl na správně hnusné atmosféře. Některé scény berou dech, jiné na mě uprostřed té dystopické lázně působily trochu crazy. Skvělá je představitelka Staré, mladší herečky vypadají spíš jak zpěvačky ze Semaforu, které zrovna nemají den. ()
Atmosferické,občas veľmi pôsobivé, no dosť často uťahané postapo z našich končín. 7/10 ()
Nejdřív sem padesát minut čekal na to, než se stane něco zajímavého a to jen proto, abych zjistil, že se i poté nic zajímavého nestane. A nejhorší jsou na tom všem ty neskutečně (ale neskutečně) tupé a příšerné dialogy, které pronáší abnormálně protivné a neumětelské herečky při dokonale tupých scénách. Možná se najde jedna, nebo dvě pozitivní věci, ale to fakt nestačí, výsledek působí trošku jako kdyby do post apokaliptického světa někdo vypustil husičky z mexických telenovel a navrch jim vymyl z mozku poslední zbytky normálního uvažování. PS: naprosto zbytečné vraždění zvířat ve filmu je naprosto zbytečné, nechutné a dementní, snad jediný film, u kterého je obhajitelné jeho šoupnutí do trezoru i z mého pohledu ()
Zajímavá postapokalyptica, česká a opravdu vymyšlená.. ()
Tento film byl pro mne velkým překvapením. Vůbec jsem o něm nevěděl. Jako milovník žánru postapo si myslím, že jsem už toho většinu viděl. Vůbec mne nenapadlo, že naši točili v šedesátých také tento žánr. Ale chápu to, tehdá se chrastilo atomovkama a vodíkovými pumami velmi výrazně a jaderný konflikt byl na spadnutí. První polovina filmu je opravdu hůře stravitelná. Sledujeme starší ženu ,,Starou'', která vede osm mladých děvčat opuštěnou krajinou, zničenou před patnácti lety jadernou válkou. Nečekejte žádnou skleněnou pláň, krajina je normálně zarostlá, jen bez zvěře a lidí s opuštěnými domy a pozůstatky osídlení. Děvčata se přes svoji mladost a domnělou křehkost chovají nesmírně krutě nejen k sobě, ale ke všemu živému co potkají. Jsem otrlý, ale film je opravdu plný syrového násilí. Na svoji dobu to tedy muselo být něco! Stará a děvčata prohledávají opuštěné domy a zatímco děvčata prostě jsou, Stará jim hledá muže. Chce zase obnovit civilizaci. Poslední muž, kterého viděli totiž zemřel před mnoha lety. Skupinka nakonec na muže narazí, je to však stařík pasoucí krávu.... Film je drsný, drsný asi jako svět, který nastane po něčem takovém. Trochu se divím, že Staré šlo o zachování rodu, ale nenaučila už dívky mravům. A to i když vezmu v potaz, že nový svět musel být neskutečně drsný a zlý. Trochu škoda, že holky jsou oblečeny jako by byly na čundru, jejich šatstvo mohlo nést větší stupeň opotřebení... Každopádně tohle je rozhodně zajímavý film, který však nebude pro každého. Za mne je za 4 konzervy. * * * * ()
Srpen mám rád, ale hotel to moc dobrej nebyl, a ozónu je tam jak šafránu, takže ten konec jsem celkem uvítal.... ()
ztráta identity, lidství, duše, lítosti... to všechno (a bohužel jediné) je zachyceno precizně, naturálně a důvěryhodně. ostatní prvky dramatu jsou však prázdné, snímek postrádá pořádný děj, napětí a vysvětlení... to a brutalitu na zvířatech tvůrcům prostě neodpustím. prakticky ztráta času. 40% ()
Československý postapo z roku 1966. Musím říct, že tohle byla ukrutná nuda a těch 77 minut se neskutečně vleklo. Ve filmu se absolutně nic neděje a navíc ve mě film nedokázal evokovat tu pravou postapokalyptickou atmosféru. Za zmínku tak stojí asi jen dva momenty a to zabití psa a zabití krávy. Ještě by se možná dala pochválit kamera ale jinak opravdu není co chválit. Navíc mě neskutečně iritovala vybraná hudba. Nechápu jak tady tenhle film může být v červených číslech. ()
....Deodato by zaplesal .....kultový film Spolku pro ochranu zvířat v Čechách ()
Vezmete pár korun, šikovného kameramana a scěnář od nadaného scenáristy, to vše přesunete na plac a nic se nestane. Pokud ovšem nejste Jan Schmidt. Pak totiž s touhle výbavou dokážete stvořit jedno z nejbezvýchodnějších a nejtíživějších postap kinematografie. Ani záblesk naděje, možná jen ta banda doufá, že třeba jednou zase za patnáct let potká živého člověka. I ten srpen působí bezútěšně, zimavě a depresivně. A na všem ulpívá jinovatka setřená ze srdcí dívek. Černobîlá kamera se rozněžňuje nad brutálně kuchanou krávou a společně se starou dostáváme horečku z nadšení z živáčka, o němž však víme, že situaci nijak nepomůže. Zbývà sbalit si gramofon a vydat se na další loudavě smutnou cestu. ()
Je fajn občas vidieť, že aj v našej kinematografii sa nájdu diela, ktoré sa jej vehementne vymykajú. Je škoda, že v tak nízkorozpočtovom háve a podľa tak jednoduchého scenára. Film zrejme reaguje na studenú vojnu a jej možné následky, aby sa potom primárne zaoberal otázkou našej obnaženej zvieracej prirodzenosti. Film pre všetky feministky a súčasné maneaterky, ktoré si myslia, že sa bez mužov nezaobídu. Takže Koniec je neplánovane nadčasový. ()
Reklama