Režie:
Martin ScorseseKamera:
László KovácsHrají:
Liza Minnelli, Robert De Niro, Lionel Stander, Barry Primus, Mary Kay Place, George Memmoli, Dick Miller, Leonard Gaines, Dimitri Logothetis, Frank Sivero (více)Obsahy(2)
Láska je jako jazzová píseň. Je krásná, dokud se nezačne chýlit ke svému konci… Píše se rok 1945 a „Velké jablko“, které nikdy nespí, New York, se právě zmítá v opulentních oslavách válečného vítězství nad Japonskem. Zábava je v plném proudu také v nočním klubu, kde na sebe narazí nafoukaný saxofonista Jimmy Doyle (Robert de Niro) a zpěvačka organizace amerických ozbrojených sil Francine Evansová (Liza Minnelliová). Navzdory nezájmu ze strany Francine se Jimmy do půvabné umělkyně v uniformě zamiluje a začne ji bez úspěchu stíhat. Osud dvojici později přeci jen svede dohromady, aby skončila jako hudební pár, který se nakonec promění v pár milenecký. Jakmile ale začne jejich vztah prohlubovat a sláva mohutnět, láska začne pohasínat… Méně známý a neprávem opomíjený film v kariéře velikána americké kinematografie Martina Scorseseho. 34letá vycházející hvězda se pečlivě stylizovaným snímkem rozloučila se syrovým realismem, jenž proslavil jejího Taxikáře. S výpravným dílem New York, New York vykročil Scorsese sebevědomě stranou a rozmáchlou jazzovou freskou, zasazenou do poválečné Ameriky, vzdal výtvarně i dějově hold tradici klasického Hollywoodu s žánrem muzikálů 30. – 40. let. Ke zvláštnostem filmu patří skutečnost, že po vzoru jazzové hudby byla řada dialogů vedena formou improvizace, což nakonec obnášelo zvýšené nároky na střihovou skladbu, aby se zachovala vnitrozáběrová soudržnost i plynulost vyprávění. Píseň New York, New York se stala klasickým šlágrem a hymnou stejnojmenného města. „Noirový muzikál“, jak jej nazval Scorsese, bohužel nenaplnil očekávání divácké návštěvnosti a produkce skončila v hluboké ztrátě. S ohledem na dobový neúspěch filmu na Scorseseho dolehly deprese; roku 1978 na pokraji smrti skončil v nemocnici, a to kvůli předávkování drogami. Záhy jej však vyléčil jiný projekt, který Scorseseho opět vyzdvihl na výsluní americké žánrové kinematografie: Zuřící býk. (Česká televize)
(více)Recenze (111)
Celou dobu jsem se snažil pochopit, proč to Scorsese točil tak moc dlouhé, protože ten film na tu stopáž rozhodně nabídnout adekvátní zážitek a vlastně i toho Scorseseho jsem v tom moc neviděl, resp. mi přišlo, že to není námět zrovna pro něj. Pro mě sice není směrodatné, aby Scorsese vypadal jako Scorsese, není to zrovna můj velký oblíbenec a tohle bych v rámci toho, co už jsem od něj viděl, řadil někam doprostřed, ale vnímám v tom, že to mělo potenciál na víc a bohužel se ho nepovedlo naplnit. Příběh není špatný, ale není silněji podaný, herecky to ujde, ale není to zase žádná sláva, písničky jsou fajn, ale jak kdy, atmosféru to má, ale opět jak kdy a natočené je to skvělé, ale Scorsese umí i profesiálněji. A do toho si připočtěte tu přehnanou stopáž a špatné prostřihy mezi normálními a hudebními scénami, které to tahají dolů, ale zase taky velice zdařilé scény, které to zase tahají nahoru. Už dlouho jsem neviděl film, ve kterém bych měl poměr líbilo/nelíbilo doslova 50/50. A podle toho i hodnotím a přesně takové pocity z New Yorku, New Yorku mám. 3* ()
Geny Judy Garland se prostě nezapřou. Liza Minnelli byla, dle mého skromného názoru, dokonce ještě lepší zpěvačka a herečka, než slavná maminka, byla tak zajímavě, netuctově krásná (Slashere, ty jsi idiot) a talentu probrala celé hrstě. Film, točený převážně ve studiích, krásně nasvícený, takže oči se popásly, byl bohužel jeden z největších Scorseseho propadáků, protože biografy se v té době prohnala tsunami jménem Star Wars, a diváci raději dali přednost nekomplikované pohádce před nostalgickým, psychologicky složitým výletem do poválečné éry, kdy ještě pořád vládl jazz. Mé oči a uši se popásly taky, problém bych akorát viděl v postavě De Nira, který je tady i na můj vkus moc velký buran (a zejména v první půlhodině to dává patřičně najevo, že byste ho nejraději přetáhli baseballovou pálkou) a pak ve stopáži, která prostě neospravedlní poněkud řídčí zápletku, o takovou půlhodinu to prostříhat a bylo by to ideální. ()
(Výborný jazz + fantastická Liza Minnelli + tradiční neodolatelný buran v podání Roberta DeNira + atmosféra poválečného New Yorku) * (v režii Martina Scorseseho) = vynikající muzikál. ()
Troška zbytočne rozvláčne, čo nie je od Scorseseho nič nové, tu ešte tak nevedel vyprávať v detailoch ale ku koncu to naberie spád a hlavne sa to premení na výbornú muzikálovú pastvu pre oči. De Niro hrá miestamy dosť jednoducho a nevkladá do svojej úlohy viac zo života, hra len svoje zaužívane drsniacke penzum, skôr jeho okatá partnerka Liza Minnelli vyznie o málo zaujimavejšie. ║Rozpočet $14miliónov║Tržby USA $16,400,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Scorsese, jak se patří, a zřejmě divácky nejnáročnější spolupráce magické dvojice Scoresese + De Niro. V první řadě krásná pocta muzikálům čtyřicátých a raných padesátých let s podmanivou a bezchybnou hudební stránkou. Na druhou stranu též napaditá variace na osvědčené téma. Celkové vyznění je velmi melancholické a snímek nese poselství, i když tu o to v první řadě nešlo. ()
(3-4* podle citlivosti prstu na rychloposuvu muzikálových čísel) ()
rozpočet : ? tžby americke : $16,400,000 ()
Dle mého o hodinu přetažená romance kde DeNiro hraje velkýho blbce a, vím to jsem hodně povrchní, Liza Minnelli stojí herecky za nic, plus je ošklivá. Mít to větší drive a nahradit ji jinou, bylo by fajn, atmosféra a pár slušných scén tam přeci bylo. ()
Nejsem příznivec muzikálů a na rovinu přiznám, že posledních 45 minut bylo dost rozvláčněných. Taktéž hudební čísla neměla tak rozvinutou choreografii jako např. Zpívání v dešti, či My Fair Lady, jenže na rozdíl od nich New York, New York na nich není postaven. Většina filmu se věnuje charakterově zajímavé dvojce Liza Minnelli + Robert De Niro, kdy se zejména šílený De Niro postará o spoustu kouzelných a vtipných scén. Celá úvodní část je fantastický De Nirův koncert a to nemusí ani zrovna hrát na saxofon. Hudební čísla jsou pak vložena do filmu nenápadně a osobně jsou mi docela příjemná, protože jazz můžu... Na filmu je také esenciální atmosféra nočního (a zimního) New Yorku. Zkrátka sympatický film. 7/10 ()
Není to první střet muzikálu s krušnou realitou, ale ve Scorseseho podání je to střet možná nejdotaženější. Čímž se bohužel pro film dokazuje, že muzikálový žánr na takovéhle experimenty není stavěný. Přepínání mezi skladbami a dějem je zcela nefunkční a ve výsledku nevtáhne ani příběh, ani hudba. Poslední půlhodinu jsem (marně) bojoval s přeskakováním skladeb k tomu, abych se dozvěděl něco o hrdinech, protože to mě alespoň nějak zajímalo a skladby děj nijak neposouvají (což je největší možný muzikálový prohřešek). ()
Scorseeseho skutečný majstrštyk se skvělým De Nirem a ještě lepší Lizou Minnelli. O krásně hudbě ani nemluvě ;) ()
Nebyl to špatný film, Martyho i Roberta mám ráda (jejich tvůrčí spojení přineslo několik skutečných filmových klenotů), ale muzikál není tak úplně můj šálek kávy - i když i tady se najdou výjimky (Vlasy, Moulin Rouge). V tomto nablýskaném spektáklu s vynikající atmosférou mi ovšem chybělo zaměření se na postavy - ty tu prostě nebyly tím podstatným - hlavním hrdinou příběhu byl skutečně New York, respektive jazz. A pak mi trochu nesedla Liza Minnelli, mám pocit, že daleko lepší herecký výkon podala v "Kabaretu" s Michaelem Yorkem. Přesto určitě film, který si oněch 155 minut pozornosti zaslouží. ()
|| Scenár: Earl MacRauch, Mardik Martin | Hudba: John Kander, Fred Ebb | Produkcia: Robert Chartoff, Irwin Winkler | Distribúcia: United Artists | Štúdio: Chartoff-Winkler Productions | Rozpočet: 14 miliónov $ | Tržby: 13,800,000 $ || Ťažký film od Scorseseho, vsádzajúci všetko na fenomenálnu hudbu a na dvoch neodolatelných hlavných predstaviteľov a ich herecký koncert. Jediným problémom, ktorý zaručil neúspech tohoto diela je nasadenie príbehu na príliž depresívny pár a ich nešťastný vzťah. Je to ale reálnym odzrkadlením vývoja sólových hviezd v zajatosti kariéri, ktorá im postupne znemožní kompatibilnosť s normálnym rodinným životom. Nebyť tej presilenej drámy, bol by to zážitok za 5 možných... ()
Bylo to jako splněný sen. Už jen to vidět film dvojice Scorsese & De Niro v kině stálo za to, jakožto ročník devadesát bych normálně v Čechách na jejich poslední film Casino mohla zajít v pěti letech. Což, jak jistě uznáte, byla doba, kdy mě víc zajímal večerníček než brilantní gangsterka pod vedením jednoho z nejschopnějších režisérů americké historie. Dnes je tomu obráceně, jen ty De Nirovy filmy pod Martyho vedením v kině chybí. Uvedení, pro mě posledního neviděného, kousku této dvojice na festivalu ve Varech jsem tedy vítala s nadšením a fenomenální pocit umocnil ještě okamžik, kdy se na podium postavil sám De Niro, aby nám na úvod řekl pár slov. A po tomhle prostě už žádný film nemohl být špatný, prostě nemohl. Možná jsem tedy v hodnocení tohoto snímku hodně neobjektivní, ale i když mě čas od času napadlo, že by Scorsese mohl některé scény ukončit dřív, jsem nadšená. A to se místo mnou očekávané gangsterky dostavila jakási směs muzikálu, dramatu, komedie a romantiky. Jenže zase, jak se mi takový film může nelíbit, když jazz miluju, drama jakbysmet, Bobby neuvěřitelně vtipný šílenec a k tomu mu to zatraceně sekne a charismatu má na rozdávání? Scorsese & De Niro jsou pro mě jednoduše vždy sázkou na jistotu. Takže děkuju za všechny ty krásné filmy a děkuju i za mou oblíbenou hitovku New York, New York, která vznikla pro tenhle film a kterou později Frank Sinatra proslavil. Poznámka: Závěrečná scéna, kde kamera zabírá mokré ulice New Yorku a De Nirovy nohy, je pro mě jeden z nejlépe natočených filmových konců ever. ()
Scorseseho přípravka na ZUŘÍCÍHO BÝKA, které navzdory výborné druhé půlce chybí cosi k dokonalosti. Třeba intenzívnější jiskření mezi De Nirem a Minnelli. Není divu, když oba přišli z úplně rozdílných kinematických světů. Blýskavost starých hollywoodských muzikálů se tu kříží s dalším Scorseseho buranským cholerikem. Tohle je absolutní mičurin, ale i tak stojí za to. ()
Úspěch filmu stojí na muzice.Jazzový fanoušek skousne i nějaké ty rozvolněné scény, kdo jazz nemusí, zřejmě se budu chvílemi nudit. ()
Retro "novohollywoodske" iskrenie páriku Evans/Doyle v službách muzikantského "showbizu" je (aj vďaka zohratosti ústrednej dvojice) nesmierne nestrojené a veru (až doteraz) nedocenené. Pozornosť sa obracia predovšetkým k muzikálovým číslam, ktoré hlavne v druhej polovici vystupujú do popredia a svojím obstojným prevedením im Martyho poklona určite prináleží. Lenže mne imponuje hlavne počiatočný vývin a neskorší nesúlad onoho zauzleného pomeru dvoch talentovaných umelcov rozbiehajúcich nádejnú kariéru. Nebolo im súdené byť spolu, ale aj tak si dokázali zachovať vlastnú tvár, rešpektovať jeden druhého a nakoniec si priznať, že tadiaľto cesta nevedie. Trefná štúdia málokedy trvácnych, tzv. "zamestnaneckých lások" (nezáujem, zblíženie, vzťah, dieťa, rozpor, rozchod) pri ktorých (skôr či neskôr) práca predčí city. Napadajú mi len 2 vady-kvôli iným spektáklom nepriaznivé nasadenie do kinodistribúcie a z toho vyplývajúce väčšinové odignorovanie návštevníkmi kín+akási tu neprimeraná rozvláčnosť slepo prosperujúca na úkor ešte dôslednejšieho prepracovania patálií Francine a Jimmyho, ale inak je "New York, New York" bezoblačnou ukážkou perfekcionistického remesla pána s veľkým S. P.S. Jazzové formácie a ich saxíky sú honosné... ()
Spousta scén s De Nirem stojí za pozornost, na druhou stranu hodně scén s Lizou Minnelli bych nejraději vystříhal. Martin určitě zúročil své zkušenosti a natočil dílo, které je mimořádně ambiciózní. Muzikál mě obecně nikdy nešmakoval, tady se opravdu zpívá vlastně až na konci. Robertovi jistě nestálo mnoho námahy zahrát naprosto přesvědčivě sobecké hovado. ()
Hlavně vynikající muzika. Děj se trochu vleče, je to dlouhé. De Niro je skvělý, Minnelli mi tady nesedla. ()
Nezaujali ma ani postavy, ani hudba. A možno aj keby išlo o životopis a milostné patálie člena niektorej mojej obľúbenej kapely, tak by ma to nebavilo tiež. Scorsese je opäť perfekcionista a všetko prispôsobuje dobe, kedy sa film odohráva, respektíve spôsobu točenia charakteristického pre túto dobu. Takže keď kulisy, tak priznané kulisy. De Nirovi a Minnelli to spolu sekne, ale ešte viac som si ich užil v Kráľovi komédie. No ak keď je film, ktorý nie je mojou šálkou čaju, dlhý značne cez dve hodiny, tak ho pri ňom aj chytajú mdloby... ()
Reklama