Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Jiří ŠámalHudba:
Karel MarešHrají:
František Němec, Daniela Kolářová, Luděk Munzar, Ladislav Frej st., Rudolf Jelínek, Jevgenij Žarikov, Vilém Besser, Petr Svojtka, Libuše Geprtová (více)Obsahy(1)
Je zima roku 1944 a blížící se konec války začínají pociťovat i lidé v jednom protektorátním maloměstě. Zde v místní nemocnici působí lékařská autorita – primář chirurgie Jan Kodet (F. Němec). Stejně jako mnozí i on není žádným hrdinou a snaží se věnovat pouze své profesi a problémům se vyhýbat. Jednoho dne potká na cestě domů starého známého Brázdu (L. Frej), který unikl ze země v roce 1939, a žádá jej o pomoc – jídlo, obvazy, potravinové lístky. Když pak Kodet přijde domů, ve schránce nalezne leták s provoláním k lidu českému a obává se, jestli se nestal obětí provokace – nebo spíše léčky. Ze strachu tak provolání raději odnese gestapu. To, že se kolem budovy pohyboval, se ale brzy rozkřikne a lidé z jeho okolí jej mají za kolaboranta. Po této návštěvě totiž nechalo gestapo zatknout pět lidí včetně jeho kolegy. Brázda se poté Kodetovi opět ozve, nyní ale přes řidiče sanitky Františka (R. Jelínek), co na řeči o kolaborování nevěří. Kodet, který si stále není jistý, jestli Brázda není jenom další volavka, či skutečně stojí na straně odboje, je postupně tlačen ke zdi a jeho rozhodnutí jej i jeho ženu Helenu (D. Kolářová) může poznamenat po zbytek života. A aby to bylo ještě horší, věnuje mu značnou pozornost také místní šéf gestapa Baumann (L. Munzar)... Snímek Jiřího Sequense z roku 1981 podle stejnojmenné novely Otakara Chaloupky byl vyznamenán zvláštní cenou poroty na Mezinárodním filmovém festivalu v Moskvě. (Česká televize)
(více)Recenze (80)
Výborný film plný napětí a těžkých rozhodnutí,které musí všichni řešit. Herecké výkony pana Němce a Munzara si zaslouží ocenění.Film ve mně zanechal silný zážitek,cítila jsem tíhu doby ,kterou nás film provází. ()
Po skvělém Devátém jménu jsem se rozhodl zhlédnout pár Sequensových filmů, které jsem neviděl a začal jsem tímhle. Bohužel na mě čekal víceméně šablonovitý příběh s klasicky koženými či patetickými herci, jak je to u pana režiséra zvykem. Dobová záležitost, která by si měla to hodnocení s Devátým jménem prohodit. Ani ten Václav Šašek to nezachránil. ()
Příběh postaven na primáři nemocnice se kterým si válečné časy začaly velmi tvrdě pohrávat mě totálně rozsekal. Nebetyčně kvalitní psychárna. Zůstat zásadový člověk v atmosféře plný strachu v době války a být přitom konfrontován s extremníma situacema, kterých válka měla plný regály muselo být pro každýho člověka nesmírně těžké rozhodnutí, jako moc těžký ukazuje tenhle film. Stačí se vžít do situace primáře Kodeta a ja ti garantuju, že po skončení filmu nebudeš mít chuť ani sex. Nervák při kterým jsem jako divák absolutně nedokázal odhadnout co se bude dít v dalších minutách je podpořen mistrovskejma hereckejma výkonama panů Němce s Munzarem a paní Kolářové. Své si řekne i skvělá hudba Karla Mareše a Jirka Sequens jen dokazuje, že když se dobře vyspal a dřepnul si na režisérskou stoličku, naládoval do diváků filmovou superkvalitu. ()
Silné protektorátní drama, kterému neublížila ani tíživá doba jeho vzniku - šedavé období normalizace paradoxně přinášelo obdobná morální dilemata...podstata totality (a života v ní) je holt jenom jedna... ()
Skutečně nečekaně dobré zamyšlení nad hrdinstvím a vlastenectvím, aneb každý dobrý skutek bude po zásluze potrestán. Jsou tací, kteří mají svalnaté řeči v hospodě a ve chvíli, kdy nic nehrozí. Takoví lidé, jako byl zde Vinklář, ti určitě v první den po osvobození začali vyhledávat a lynčovat skutečné i domnělé kolaboranty, aby ukázali, jací jsou hrdinové. A pak jsou tací jako je hlavní hrdina filmu, který musí každý den svádět souboj odvahy, svědomí a odpovědnosti za další lidi, rodinu, zaměstance, pacienty. Též dobrá studie české povahy, nerad přiznávám, ale je to tak. Když tak vezmu ten první typ, skoro mi ani nepřijde tak obludná postava gestapáka Munzara, ten alespoň bojuje za svoji stranu. ()
„Proč to neudělám? Stačí jediný pohyb k mým vlastním žilám a všechno skončí včas. Ale kdo zachrání ostatní? Odpovědnost, zbabělost, odvaha, čest…které z těch slov platí právě v této chvíli, v tomto okamžiku? Ještě byl čas toho osudného dne poslední válečné zimy zabránit všemu, co se potom stalo. Neustále se na to ptám. Sám sebe se ptám od okamžiku, kdy mě ten člověk oslovil.“ Poměrně těžká psychologická látka plná morálních dilemat. Bavilo mě vciťování se do hlavního hrdiny, který se musí neustále pohybovat na tenkém ledě, strachovat se o život svůj i ostatních, a přitom u toho přemýšlet, jestli je ještě schopný se sám sobě podívat do očí. Ale ještě víc než na myšlenkách, film stojí na hereckých výkonech Němce, Kolářové a (démonického) Munzara, všichni 3 byli výborní. Na druhou stranu, ideologický podtón tu cítit je (i když nijak zvlášť otravně), ovšem hlavně mě dráždilo, jak se tu některé postavy veřejně a bez strachu vysmívají okupantům a kolaborantům, to mi příliš uvěřitelné nepřišlo. Celkově dám slušné 4*. ()
Tísnivá atmosféra protektorátu, příběh o obyčejném lidském hrdinství silný jak sám život, mrazivě dokonalá hudba Karla Mareše, herecký koncert Františka Němce, Daniely Kolářové a Luďka Munzara. Dosti slov, tohle se opravdu musí vidět (a nenechte se odradit ani zcestným oficiálním textem dostributora). 90%. ()
FIlmy Jiřího Sequense mají společné především to, že dokáží diváka během pár minut bez obtíží přenést do doby, ve které se odehrávají. Nevím, jak to dělal, ale na atmosféru byl tento režisér skutečný machr. A když navíc dostal do rukou sice jednoduchý, ale dobře napsaných postav plný scénář, a když měl štěstí na herce, vznikalo leccos dobrého. Stejně tak tomu bylo i v případě pohříchu málo známého snímku Ta chvíle, ten okamžik. František Němec v titulní roli nemá chybu, Daniela Kolářová rovněž (navíc mám pocit, že jí to nikdy neslušelo víc než tady), Rudolf Jelínek hraje opět sympatického zemanovského Jirku Hradce, jen se jinak jmenuje... A pak je tam pochopitelně Luděk Munzar coby uhrančivý esesák, který dokazuje, že pro záporné postavy se snad narodil. To, že velkou roli v příběhu sehráli hrdinní komunističtí odbojáři, jsem překousl. Jediné, co mi ve filmu chybělo, byla hudba od Sequensova dvorního skladatele Zdeňka Lišky, který už byl ovšem v době jeho vzniku těžce nemocný. ()
Na filmu je nejcennější způsob jeho podání, i přesto, že komunistická agitace je zde znát, tak jde věru o slušné dílo. Za doby socialismu nebylo lehké ve filmu vyzdvihnout člověka nekomunistického smýšlení. Proto považuji film za jeden z těch lepších od Jiřího Sequense. A připočtu-li k tomu skvělé herecké výkony, v nichž nejvíce exceluje Luděk Munzar a František Němec, ale jednu malou výtku bych přeci jenom měl. Transport zraněného komunistického odbojáře ve sněhu v dějství působí hodně nevěrohodně. ()
V kritických časech se často stává, že je možná volba mezi špatnou a horší variantou. Ale i z toho se dá vyjít se ctí. Primář chirurgie Jan Kodet prostřednictvím svého představitele Františka Němce zvládl na jedničku. V příběhu se objeví i část lidské (české) povahy, kdy se dobře kritizuje a radí co má člověk dělat. V případě potřeby pomoci, však dávají od vás ruce pryč. Film mohu jen doporučit pro zajímavý a dobře zpracovaný námět, kvalitní režii a výborné herecké obsazení. ()
Velmi dobré... Moc silný příběh, takových v současnosti u filmu a v umění velmi chybí!!! ()
Přes občas papírové dialogy všechna čest na rok 1981. ()
Áno presne tak, stačí jedna chvíľa, jeden okamžik, a všetko sa môže na tragédiu obrátiť. To najzaujímavejšie na filme je sledovať to zlo z tváre ľudí, to sa režisérovi podarilo na jednotku. Príbeh mohol mať síce väčšiu hĺbku, no i tak veľká spokojnosť. Nadpriemer. 75/100 ()
Dobře zahrané a zrežírované drama o malé české povaze. ()
Vnímal som túžbu Jiřího Sequensa nakrútiť niečo, čo by sa odlišovalo od vtedajšej filmovej produkcie. Bohužiaľ, túžba nestačí, aj keď bola podporená kvalitnými hercami. Problémom bol scenáristický guľáš, v ktorom postavy hovorili a konali nepravdepodobným spôsobom. Takže som celok vnímal ako zastavenie sa na polceste, čomu zodpovedá aj moje hodnotenie. ()
Erbarmungslos. Nemilosrdně. Vynikající film o svědomí a morálních principech. Promyšlený výběr exteriérů i hereckých představitelů, z nichž nelze nejmenovat Františka Němce, Danielu Kolářovou, Luďka Munzara, Rudolfa Jelínka a Viléma Bessera v roli "typického" Čecha. Jeden z mnoha filmů, které jsou dnes z nepochopitelných důvodů opomíjené. A je to škoda, protože Jiří Sequens uměl, když chtěl. ()
flanker.27 to vystihol tak, že škoda sa mi snažiť k jeho postrehom niečo dodávať. Ojedinelý TV poklad vtedy, ešte vzácnejší dnes. Ďalej fakt radšej mlčím. ()
Moderní české dějiny jsou pro člověka v jakékoli aspoň trochu významnější společenské roli plné nástrah. Každé rozhodnutí přinese nějaké následky. Co je dnes správně, bude zítra špatně. A naopak. Za války se ta rizikovost ještě zvýšila. Tohle se Sequensovi povedlo. On měl vůbec pro tahle historická dramata cit. ()
Výborný válečný psychologický film. Viděl jsem ho ještě jako dítě, ale na některé okamžiky z filmu se nedá zapomenout, rád se podívám na opakování. ()
Silné drama "nastavuje zrcadlo" povahám lidí a lidskému jednání v období věčného strachu. František Němec táhne věrohodným výkonem film o primáři, který stojí před několika závažnými rozhodnutími, jež zásadním způsobem mohou ovlivnit jeho život. Jiří Sequens se do látky opřel bravurně, má napětí i realistickou akci. Vše doplňuje výborné obsazení vedlejších postav (Munzar, Kolářová, Jelínek...), padnoucí hudba a hlavně scénář, který nám nabídne několik skutečně tísnivých okamžiků. Jeden z nejlepších (a bohužel nejzapomenutějších) filmů 80.let. ()
Reklama