Režie:
Ladislav SmoljakKamera:
Richard ValentaHudba:
Petr SkoumalHrají:
Zdeněk Svěrák, Ladislav Smoljak, Jaroslav Weigel, Jan Hraběta, Jaroslav Vozáb, Petr Brukner, Miloň Čepelka, Josef Vondráček, Jan Kašpar, Genadij Rumlena (více)VOD (5)
Obsahy(1)
S humorem, satirickou příchutí i s nádechem nostalgie líčí tato hořká komedie peripetie malého divadelního souboru (Divadla starých forem), který má sice úspěch u publika, ale zároveň i stálé potíže s nadřízenými orgány. Zachycuje usídlování divadla na nové "štaci" v nevyhovujícím sále periferního kulturního domu, průběh zkoušek nové hry i její premiéru, ale také epizody ze zákulisí. Značný prostor tu mají ukázky z her repertoáru Divadla Járy Cimrmana (Němý Bobeš, Akt, Dlouhý, Široký a Krátkozraký, Dobytí Severního pólu, Cimrman v říši hudby, Vizionář), ačkoli tu jméno fiktivního slavného génia ani jednou nepadne. Film vychází ze skutečných situací, není v něm (kromě her) nic vymyšleného. Odehrává se celý v prostorách kulturního domu a jeho těsném okolí. Hlavném dějištěm je pak stísněné zákulisí, kam ovšem doléhají i ozvuky všedních starostí protagonistů. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (456)
Videl som už niekoľko filmov o filme. Toto je prvý príklad filmu o divadle. O jednom životaschopnom divadle, z ktorého sa tešilo mnoho príbuzných, ale neprajníci mu usilovne škrtili prívod životodarných tekutín. Divadlo napriek všetkému prežilo a naďalej rozdáva radosť svojim priaznivcom. Je dobré, že tento film vznikol. Nielen kvôli ukážkam z niekoľkých hier a pohľadu do zákulisia, ale najmä preto, aby mladí ľudia, ktorí už tú dobu nezažili, mali predstavu o obludnosti a zvrátenosti najrôznejších "schvaľovacích", skôr zakazovacích komisií. Pôvodné štyri hviezdičky som znížil na tri, ale nemám s tým problém, pretože film síce podal svedectvo o dobe, aké nepodali ani tie, ktoré to avizovali aj na filmových plagátoch, ale to podľa mňa nie je dôvod považovať ho za mimoriadny, iba za zaujímavý. ()
"Já chci bejt spravodlivý a chci bejt demokrat!" Jestliže lze z tvorby Svěráka & Smoljaka něco označit alespoň zčásti za drama, tak právě Nejistou sezónu, byť zde nese pouze označení komedie. Nejblíž ale má asi k hranému dokumentu. Narozdíl od jiných "divadelních" kino filmů té doby jako Šašek a královna nebo Jonáš a Melicharová, které pouze předvádějí konkrétní divadelní poetiku v úpravě na filmové plátno, Smoljak v tomto snímku přináší i jisté poselství. Postupné "tání ledů" koncem 80. let umožnilo otevřený pohled na uměleckou cenzuru za minulého režimu, s odstupem času velice zajímavou problematiku, jež poznamenala tvorbu celé generace československých umělců. Zde v obrazu již uplynulých let ještě zažíváme absurdity, kdy si soudruzi z Ministerstva kultury museli dávat veliký pozor, aby se při své práci cenzorů a hodnotitelů nahlas nezasmáli (nezávidím jim prakticky v žádném směru). Pěkné divadelní ukázky jsou cenné nejen zdokumentováním herců DJC (Svěrák, Čepelka, Weigl, Brukner a další) na jevišti v době, kdy televize ještě stále nezaznamenala ani jedno představení DJC, ale mezi nimi i účastí pak brzy zesnulého Jaroslava Vozába (uhlobaron v závěrečné hříčce se smrtkou). V zákulisních scénách československý divák zase ocení i netradiční herecký casting zajímavých osob kulturního života (filmový režisér Karel Kachyňa, ředitel Supraphonu Jiří Šrámek). Velice cenný kousek tohleto! :-) (90%) (poprvé viděno v rámci Challenge Tour "30 dnů se světovou kinematografií" – 2018) ()
Vynikající a na dobu svého vzniku odvážná "pozitivní konstruktivní satira" z dílny Cimrmanologů, jen to trochu kazí ta "nudná řada čísel o počasí, vždyť to slyšíme každý den v rádiu" a taky " ten cikán musí ven" .....bez urážky ()
Výtečný nápad postavit proti sobě humorné pasáže slavných cimrmanovských her a tížívé zákulisí plné fízlování, zákazů, příkazů, kontrol a buzerace, stejně jako napětí uvnitř divadelního souboru, je základem zdařilé hořké komedie. Která, ač je to k nevíře, vznikla v 1987! Některé situace dnes působí tak absurdně, že je těžké uvěřit, že se skutečně děly, o to víc, že jsou často odlehčeny typicky svěrákovským humorem, obohaceným občas o nějaký ten šrapnel. Je to zábava a současně z toho mrazí. Autorská dvojice Svěrák-Smoljak trochu jinak než obvykle, stále však na výbornou. ()
Tehdy ještě nebylo zvykem psát do úvodních titulků „podle skutečných událostí“, ale tvůrci tu na problémech s provozováním vlastního divadelního souboru krásně vystihli absurditu doby. Víc než jen bonus k záznamům her Divadla Járy Cimrmana. ()
Za bojovnost celé divadelní skupiny pro DIVADLO, a vytrvalost a o tom je i tenhle film. ()
Smoljak a Svěrák sú záruka toho, že vás čaká kvalitná zábava. Plus ako bonus zobrazenie neľahkej vtedajšej doby, s ktorou sa ale so cťou vedeli vysporiadať. Skvelá vec! ()
Smutné, ale skvělé vyprávění o šedém socialismu. ()
Tady je vidět, že dělat Cimrmany není taková sranda. I když vlastně je. ()
Drobná poznámka pro ty mladší ;o) Samozřejmě, že se takové věci děly, dokonce se nepochybně musely stát přímo aktérům filmu, jinak by neměli potřebu takový film točit. (Kromě toho, že některé věci by člověk bez reálné zkušenosti snad ani nevymyslel. - viz onu soudružku, které se nelíbí dlouhá řada čísel atp.) Dokladem pro pravdivost filmu je koneckonců i to, že se DJC opravdu muselo třikrát nedobrovolně stěhovat. Navíc je to přecejen film natočený v roce 1987 v období pěrestrojkového tání (proto ty zmínky o satiře, která byla najednou v kurzu, protože se takové věci požadovaly z Moskvy), takže tam taky rozhodně nemohlo být všechno. Film proto koneckonců takticky spíš ukazuje hloupost jednotlivců, protože to bylo vlastně docela kosher, ale už spíše v pottextu je řečeno to, že nejen jednotlivci, ale celý systém je hloupý a nanicovatý... ()
Dovolím si citovat přímo z filmu. Kdo mě zná, pochopí :-D_____Petr: ´´Tyjo představ si, co se mně včera stalo. Byl jsem u holiče a tam jednoho pána ranila mrtvice, normálně byl namydlenej. Chvíli sme ho křísili, nebylo to stejně nic platný. A pak přijela sanitka a doktor taky povídá: To už není pro nás, to je pro havrany. Tak přijel pohřebák, no řeknu tě, to je strašný, když ho dávaj do té rakve. Já jsem tam počkal, než ten pohřebák odjel a pak holič vyklepal ten ubrousek, co měl ten neboštík pod krkem a povídá: Další prosím!´´____Honza: ´´Hele, tak todle to sis vymyslel! Nekecej!´´____Petr: ´´No nevymyslel, to je pravda, nelžu tě.´´____Smoljak: ´´Nelžu tě, nelžu tě, jak to můžeš říct, čoveče???´´____Svěrák: ´´Je to jihočech.´´____Smoljak: ´´No jihočech, jihočech, ale on tak mluví i na jevišti a na jevišti se musí mluvit česky a né jihočesky.´´____Petr: ´´Já za to nemůžu.´´____Svěrák: ´´Ty Péťo, a když vy si v těch jižních Čechách pletete tě a ti, jak řeknete třeba tětiva?´´____Petr: ´´No my říkáme tětěva.´´ :-DDDD ()
Nejistá Sezóna je úprimný a nápaditý "dokument" o časoch (našťastie) minulých... Veľmi zaujímavé je aj "making of", ktoré dodáva filmu iný rozmer a o to lepšie si vie človek spätne uvedomiť neľahké podmienky divadla, aj problematické natáčanie tohto filmu... ()
Určitě nejvážnější cimrmanovská komedie, která se dá zcela vážně považovat i za smutný dokument o neuvěřitelné demenci socialistické cenzury. Navíc je zde k vidění celá hra Vizionář, jedna z mistrových nejlepších:) ()
Takový líně tekoucí film, čímž však vtahuje do hlavního toku problémů té doby s netradičním divadlem a jednotlivými představeními, boji s komisemi, obhajováním se, ale i se sebou samotnými, nedochvilností, bokovkami, vztahy. Jak jde každý den našich životů za dnem, tak se zde střídá jeden divadelní večer s druhým, podle toho tedy i to pomalé plynutí. A přitom kromě určitého cynismu, rýpanců a vtipů i prvky nostalgie a zaujetí. ()
Sympaticky oprsklá pozitivní konstruktivní satira, ve které Smoljak se Svěrákem zkouší, co jim v rámci tehdejší popularity Divadla Járy Cimrmana ještě projde. Scény u schvalovacích komisí pak zodpovídají případnou otázku, kde se ve Smoljakovi vzala ta slabost pro absurdní divadlo. Těmto sekvencím navíc čas neubral nic na zábavnosti, jak ví každý, kdo se někdy zúčastnil sezení grantové komise či studiových meetingů. ()
Nemám moc rád Cimrmana ani divadlo, ale nejistá sezóna je velice povedené nastínění tehdejší doby. Občas se fakt divím, v jaké době to ti naši rodiče žili. 70% ()
"Zlatý prciny". Že nemůže fungovat Cimrman v moderní době? Chyba, tohle je cimrmanovštější, než kdejaká jeho hra. Nic není jak se zdá, nic nefunguje jak má a přesto ano, podivní lidé v podivné době kolem zvláštního divadla. Co je dokument a co fabulace? Co je vtip a co jen odraz doby? Co je titěva? ()
Výborný pseudodokument o Divadle Járy Cimrmana. Speciálně souboje s cenzorkou jsou super. ()
For ME 91% ()
V dnešní době už každý/ á "zpěvák"/ "zpěvačka" či "kapela" vydává Greatest Hits 1- x, přestože jde většinou o totální neumětele. Nejistá sezóna je filmem, který zábavnou formou přibližuje strasti nebudovatelského divadla za budovatelského režimu, zároveň ale přináší i část největších hitů DJC. Dopis do rozhlasu, který předčítá Jaroslav Vozáb, by měli povinně vtloukat do hlavy každému televiznímu moderátorovi nebo redaktorovi (ženský rod nevyjímaje), protože za tak chabou úroveň jazyka, jakou dnes vládnou, by měli skončit na trhu práce. Vůbec nezastírám, že bych sám sebe překvapil, kdybych film ohodnotil nižším počtem hvězdiček, protože Cimrmani to u mě mají dlouhodobě velmi dobré. ()
Reklama