Režie:
George MillerKamera:
Simon DugganHudba:
Tom HolkenborgHrají:
Anya Taylor-Joy, Chris Hemsworth, Tom Burke, Lachy Hulme, Alyla Browne, George Shevtsov, Nathan Jones, Josh Helman, Angus Sampson, John Howard, Charlee Fraser (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Svět se rozpadá a mladá Furiosa (Anya Taylor-Joy) je unesena z Green Place a končí v rukou velkého motorkářského gangu vedeného Dementem (Chris Hemsworth). Když si prorazí cestu Pustinou, dorazí k Citadele, ve které velí Immortan Joe. To způsobí bitvu mezi oběma vůdci a v této válečné zóně bude muset Furiosa přežít mnoho zkoušek při hledání cesty domů... (Magic Box)
(více)Videa (5)
Recenze (600)
Pouštní zlodružství pro velké kluky a zuřivé holky. Zatímco útržky z Fury Road při závěrečných titulcích připomínaly tankovou scénu z Poslední křížové výpravy, to předtím bylo Království křišťálové lebky, kterému chyběl už jen Hořan Bravestone v bugině a hejno agresivních pštrosů. Nebudu ale žehrat na trikové způsoby, když je to tak sympaticky zběsilé, energické, bez vnitřních pravidel a s hravými detaily u kostýmů, masek a auto-motoparku (za všechny vystřihnuté otvory v obleku poradce Immortan Joea, kterými si stimuloval bradavky či prodloužení reálné jizvy nad rtem Toma Burkea). Finále, kdy se Dementus Hur už bez spřežení, ale stále s nosem přes půl Nového Jižního Walesu, vykecával se svou Nemesis, jen podepsalo Millerovo krédo, že dialogy film jen zpomalují.. „Lady and gentlemens! Start your engines!“ ()
Jednotka bola skvelá zábava zabalená do vizuálnych orgií. Dvojka prebrala spústu nápadov z počítačovej hry, no a je to taktiež veľmi solídna zábava v rovnomernom šate ako v prípade prvotiny. Sú pasáže, počas ktorých rovnako ako v jednotke človek len so zatajeným dychom sleduje, čo sa bude diať. Pokiaľ si pustiť “nezmyselnú” zábavu bez pointy či hlbšej myšlienky, tak jednoznačne niečo takéto. Muselo to byť bohovo drahé. Ale jebať nato, keď to baví a nešlo to z našeho vrecka, pričom stále lepšie investovať do niečoho takéhoto, ako dotovať takého Arpáda Soltésza s tými jeho demagogickými výtvormi. ()
Ani jsem netušil, jak mi tento svět chyběl a ačkoliv se nepochopitelně s filmem nenese takový hype, jak by po premiéře mnohdy oceňovaného nejlepšího akčního filmu desátých let - Mad Maxe, rozhodně mělo. George Miller mě i na ještě starší kolena opět dostal a vlastně úplně jinak. Servíruje naprosto prvotřídní vysokooktanovou akční jízdu, která i kvůli možná až moc přefouklé dvou a půl hodinové stopáži umí i zvolnit, ale když pak dojde na tu nejdelší v předposledním aktu, vyloženě mi spadla čelist. Vizuálně patrně přibylo VFX efektů nad těmi praktickými, ale sakryš, takhle skvěle vypadající snímek tu letos byl jen díky Duně a kdo ví, kdy na nějaký podobný dojde znovu. Anya Taylor Joy opět totálně kraluje a mrzačí svýma obříma kukadlama a člověk jen zamrzí, že se jedná o prequel a člověk rámcově tuší jak to dopadne a co se ještě musí stát. Hemsworth si se svojí ženou natáčení v Austrálii patrně dost užil, jen dost zamrzí další velký kasovní propadák nejen v jeho kariéře. Bolí to setsakra moc. Ale sám jsem se ujistil, že natáhnout na Furiosu lidi do kina opravdu není žádný med a nejde o masovku. Jak já bych se ale rád do tohoto světa vrátil. Pětikvalt je to spíše slabší v kontextu více let, ale pořád jsem si to setsakra v kině užil a to se stává čím dál tím méně často. ()
Skoro celou dobu mi to připadalo, jako když si parta dětí hraje s autíčky a legračními panáčky na pískovišti. Ty postavy skutečně většinou působily jako plastové figurky bez života a kulisy byly až příliš okatě umělé. Až na několik málo momentů se naprosto vytratil drajv Zběsilé cesty. ()
Nejúžasnější věc, jakou jsem v kinech viděl za dlouhá léta. Asi od Fury Road, který se díky Furiose stává ještě lepším filmem a přirozeným akčním i pocitovým vyvrcholením osobní odysey i přesahující pětačtyřicetileté ságy, již Hardyho šichta znovu nakopla jako jistý legacy sequel. Tehdy ještě nešlo o budování ságy v tradičním měřítku, například po vzoru Star Wars, kde se přelévají rodinné vztahy a reference k minulému dění utváří přesahující komplexní příběh. Max i Furiosa byli nositeli traumatu, s nímž přistupovali k vlastní budoucnosti. Protagonista stejně jako v trilogii nedokázal ochránit své milované a odevzdal se základnímu instinktu přežití. I pro částečnou rezignaci na vlastní iniciativu se Max ocitl v pasivní pozici, vláčený událostmi skončil na tahači s uprchlicemi, jež byly hlavními hybateli příběhu. Přímočará cesta tam a zase zpátky čerpala z tradice carsploitation filmů, v nichž jsou hlavními atrakcemi automobilové honičky a související brutální kolize. V kinematografii přitom těžko najdeme důmyslnější vyprávění v neustálém pohybu, kdy stačíme přimknout k postavám a kochat se nelítostnou náturou okolního světa, který je protagonistům těsně v patách… Furiosa je prequelem, jejichž komunikačním specifikem je to, že pokračují v tvorbě zavedeného světa a současně se dějově vrací před film či filmy, které jsou jejich pokračovateli. Miller tuto vazbu na Zběsilou cestu řeší procesem často nezištného zrcadlení, jímž utváří hutnou ságu na úrovni worlbuildingu, vyprávění i emoční identifikace. Dospívání hrdinky by mohlo být z pocitového hlediska a nálože traumatu i Maxovým originem, Furiosa proto obstojí možná ještě lépe jako plnokrevná úvodní kapitola. Miller nás tradičním prologem vhodí do světa zbaveného naděje, v jehož pustinách se každý chytá jiného stébla a tíhu zármutku snáší jinak. Dementus je do jisté míry antitezí Maxe, neboť vlastní trauma vyvažuje krutostí a rozvrácením veškeré křehké rovnováhy. A to i politické, již tři kolonie pod palcem spřízněných padouchů udržují v rámci vlastního přežití a také utlačování nezbytných pracovních sil. Postavy se do jistých podmínek zkrátka narodí a přijímají je. Zrcadlí se (opět v porovnání s FR) nejen úloha samotné Citadely, která je jakožto politováníhodné doupě plné bídy, znásilňování a drastických sociálních rozdílů v součtu nejschůdnějším životním prostředím, ale také historie lidských konfliktů obecně. Nepoučitelná či naopak morálně uvědomělá lidská povaha se přitom vztahuje na jednotlivce. Furiosa tak potká i svého mentora, jenž opět reflektuje Maxe – jen s tím rozdílem, že Pretorián Jack, jehož rodiče stejně jako v případě Maxe bojovali za správnou věc, odmítá přijmout úděl věčného samotáře. Vztah Furiosy a Jacka buduje vůbec nejsilnější základy pro emoční oblouk, který se klene i přes Zběsilou cestu. Šílený Max obecně není ságou, již bychom si spojovali s niterními emocemi, což však Furiosa zásadně mění. Prahnutí po pomstě za ztracené dětství, domov i matku funguje jako archetypální dějotvorná pohnutka, s níž však Furiosa nemůže dojít vnitřnímu míru stejně jako Dementus. Jsou to právě pozitivní emoce směrem k dřívější rodině a Jackovi, jež hrdinku zásadně formují a předesílají její činy ve Zběsilé cestě. Stejně jako někdy v reálném životě, ve zubožené Pustině lidé dvojnásob pociťují osamocení a nemožnost věnovat druhým ty nejhlubší city. Při opakovaných projekcích Zběsilé cesty si tudíž můžete vztah mezi Maxem a Furiosou, dvěma nepředstavitelně zatvrzelými trosečníky, rázem zasazovat do mnohem pocitovějšího rámu. O to víc, že Miller si ve Furiose neodpouští krátké Maxovo cameo, během něhož mytologický hrdina v podstatě ještě víc zikoničtí a utuží své vazby k silné hrdince, již posléze nabídne klíčovou oporu. Právě v těchto vztazích vězí unikavá naděje světa ovládaného šílejícími muži… Furiosa se tímto dílem, které exploatační tradice podřizuje epickému narativu o dějinné zacyklenosti a potřebě neustáleho boje za dobrou věc, stává jednou z největších ženských hrdinek kinematografie. A také nejemotivnějších, neboť nevyřčená slova a zatlačované slzy mnohdy vydají za tisíce dojímavých frází. Je přitom nešťastné stavět hodnocení Furiosy na srovnávání se Zběsilou cestou, neboť ojedinělé kvality a dominanty obou filmů nejlépe fungují v pocitovém tandemu. Akční inferno s Hardym a Theron je součtem dějinných příkoří uvalených na postavy v průběhu celé Millerovy ságy a současně jedinou odpovědí na rozsáhlejší přemýšlení o světě v tomto prequelu, jenž opravdu dokázal nemožné – je tak výjimečný, že ještě povyšuje a ozvláštňuje už tak výjimečný a zcela unikátní film. 95 % () (méně) (více)
Galerie (43)
Zajímavosti (35)
- Zvažovalo se, že by si roli Furiosy (Anya Taylor-Joy) zopakovala Charlize Theron, kterou by „omladili“ pomocí CGI techniky zvané de-aging, podobně jako tomu bylo např. u herců z filmu Irčan (2019). Režisér George Miller nakonec nápad zavrhl, jelikož mu tato technologie nepřipadala dostatečně vyvinutá. (fiLLthe3DD)
- Na filmovém festivalu v Cannes sklidil film sedmiminutový potlesk vestoje. (Johnny.ARN)
- Během závěrečných titulků jsou prostřihy z filmu Šílený Max: Zběsilá cesta (2015). (griph)
Reklama