Režie:
Michaël PrazanObsahy(1)
Pohled do historie sovětských nechvalně proslulých pracovních táborů... Assia Kovrigina se narodila v Novokuzněcku, ve městě na jihozápadě Sibiře v oblasti poseté tábory, nichž bylo uvězněno na dva miliony lidí. Než si její dědeček Samuil Šnapir oblékl vězeňský mundůr, pracoval jako novinář v deníku komunistické strany Pravda. Svůj doživotní trest si odpykával severněji, až u polárního kruhu. Babička za ním jezdívala a sledovala divadelní představení, které inscenovali zekové. Tak se říkalo vězňům Gulagu. Zkratkou slova zaključonyj. Assia vystudovala filozofickou fakultu v Moskvě a po odchodu do Francie se věnuje bolestné historii svého rodného Ruska v období Sovětského svazu. Několik týdnů ročně stráví v bývalých svazových republikách, kde prohledává po rozpadu Sovětského svazu odtajněné archivy. Aby lépe pochopila, co si museli vězni v táborech Gulagu vytrpět, rozhodla se vydat se po jejich stopách, projet si tu nejstrašnější cestu, silnici Kolyma, nazývanou také „Cesta kostí“. Dorazila na místa, kde stávaly tábory Gulagu. (Česká televize)
(více)Recenze (14)
V jednotlivostech nové informace v celkovém pohledu defakto to samé, zrůdný systém v kterém je člověk jen otrokem a který má i v dnešní době své hojné následovníky... ()
Spočiatku je snímok prekvapivo autentický s množstvom dobových video záberov zo samotných gulagov, no druhá polovica sa prevažne skladá už "len" z rozprávania či dávno dávnych "obrázkov". Dokument je proti Rusky orientovaný, no v tomto prípade je to v absolútnom poriadku. Snaží sa poukázať na pravdivú, veľmi krutú minulosť v časoch, ktoré si v dnešnej dobe človek už ani len nedokáže predstaviť. Francúzi pomerne vedia pracovať s materiálom, aby ho podali nie len vierohodne, ale aj dostatočne pútavo, no pre tentokrát ide čisto o priemer .. ()
"Museli sme spávať v čiapkach, aby nám neprimrzli vlasy k stene." To hovorí za všetko. Spomienky preživších gulagu sú na nezaplatenie. A ne veľké zamyslenie, že ako takú beštiu ako Stalina, ale celkovo tvorcov komunistického režimu môže ešte dnes niekto uznávať. Zo 4 miliónov vojnových zajatcov sa do ZSSR vrátili 2 milióny. Z toho 15% skončilo automaticky v gulagu. Vraj za dezerciu. Také bolo nariadenie fúzatej beštie, ktorý nechával strieľať vlastných ustupujících vojakov a tým, ktorí by mali padnúť do zajatia radil samovraždu. O gulagoch boli už aj lepšie dokumenty, ale aj tento má svoju hodnotu a informácie. Napríklad, že tábory boli často zakladané tam, kde bola potreba vybudovania osídlenia. Takým príkladom mesta, ktoré "ožilo" ruchom je Novokuznetsk, vtedy nazývaný Stalinsk. ()
Jako podobné dokumenty je to drastické. V SSSR žádný socialismus nebyl. Byl to totalitní nomenklaturní režim, kde privilegovaná vrstva straníků, něco jako mafie, žila na úkor pracující třídy. Překvapilo mi, že ve své poslední fázi, byly gulagy ekonomicky ztrátové (20 miliard rublů ročně ze státního rozpočtu). ()
Přesvědčivé svědectví o životě v gulagu. Jazykové okénko._____ Hlavní správa nápravně-pracovních táborů (Главное управление исправительно-трудовых лагерей) dala vzniknout akronymu Gulag (s velkým písmenem jako označení systému, s malým jako označení jednotlivého tábora)._____Zek = заключённый. Výraz se v sovětské administrativě zkracoval na з/к, což se vyslovovalo zeka - tak vzniklo označení zekové. ()
.........dobré ,ale žiaľ len samé známe veci....o tom ako sa väzňom žilo v gulagu-vzťahy-režim atď ani zmienky.....zdá sa mi, že to ostalo dosť na povrchu...... ()
Přehledný průvodce dějinami s řadou méně známých okolností existence táborů národního svérázu ()
Zrovna začínám se Solženicem a tohle je skvělá předehra. Šílená, brutální doba plná dystopů, která předznamenala proslulé metody fašistického Německa. Vůbec jsem si nespojil, jak moc musel Hitler čerpat z bolševického režimu, jenž vykořisťoval všechny, kdo představoval hrozbu. Začátek dokumentu trochu lepší, než druhá část. Každopádně výpovědi svědků stojí slyšet, no a záběry z Cesty kostí je taky něco nevšedního. ()
Dokument, který je silný tématem, ale zpracování je průměrné, což ale nesnižuje jeho edukativní hodnotu. ()
Okrem svedectva jednej ženy to nestálo za veľa. V podstate sa po toľkých rokoch už nemáme čo nové dozvedieť. Niektorí ľudia si tak nazývať sa ani nezaslúžia. A presvedčujeme sa o tom bohužiaľ celú históriu.. ()
Množství dokumentů od počátku GULAGU až do jeho konce, spolu se zpověděmi pamětníků. ()
Viděl jsem jiný podobný dokument Gulag, sovětská historie, rozdělený navíc do tří částí, který popisoval prakticky totéž. Zde také najdeme několik autentických zpovědí i archivních materiálů. Ty zajímavé jsou, to bezpochyby. Ale nic zásadně nového přinést nedokáže. ()
Fakt tupá propaganda. O "nespravedlivém" zatýkání vypráví ženská, kterou zavřeli za ukrývání nacistického zločince. A o chvíli později dokonce autoři hovoří o poválečných internacích ukrajinských, lotyšských a litevských "údajných kolaborantů, které Němci donutili zabíjet Židy". Atd. atd. ()
Dokument nepodává tak podrobný popis systému GULAG jako jiný francouzský dokument Gulag, sovětská historie, ale přináší osobnější pohled na toto zvěrstvo a některé nové zajímavé informace. Příběh autorčina dědečka, který komunistický režim nezavrhl, ani po mnohaletém internování v gulagu, ukazuje, že pro mnoho lidí v Sovětském svazu bylo zřejmě těžké si představit život v jiném, tj. svobodném režimu. Brali svůj osud takový, jaký byl. A to bohužel zůstalo v Rusku dodnes. ()
Reklama