Režie:
Francis LawrenceKamera:
Jo WillemsHudba:
James Newton HowardHrají:
Tom Blyth, Rachel Zegler, Peter Dinklage, Josh Rivera, Hunter Schafer, Viola Davis, Jason Schwartzman, Fionnula Flanagan, Burn Gorman, Ashley Liao (více)Obsahy(2)
Začínají desáté Hladové hry. Osmnáctiletý Coriolanus Snow čeká jen na to, jak v nich zazáří. Tentokrát jako mentor jednoho z vyvolených. Tvrdě dřel, aby dokázal naplno využít svůj šarm, znalosti a dovednosti, které mohou dovést vyvoleného k vítětství. Bohužel, štěstěna mu není nakloněna. Dostal ponižující úkol. Trénovat největšího outsidera, dívčí zástupkyni chudého dvanáctého kraje Lucy Gray. V aréně bude probíhat boj na život a na smrt. Mimo arénu se v Coriolanovi ale probouzejí city... a tak se musí rozhodnout, zda bude dodržovat pravidla nebo se bude řídit pudem sebezáchovy, který mu radí něco jiného. Boj o přežití nakonec odhalí, kdo je nevinné ptáče a kdo had, čekající na svou příležitost zaútočit. (Forum Film CZ)
(více)Recenze (257)
Ťažko asi posudzovať, pretože som nečítal predlohu. Ako sa objavuje aj v iných komentároch, film má tak trochu paradoxný problém: Prílišná dĺžka celkovo a nedostatočná dĺžka v záverečnej tretine. Napadlo mi rozdelenie na dve časti, čím by ale asi utrpela práve tá adaptácia. Tento problém (resp. dva problémy) má nútili uvažovať o nižšom hodnotení, s odstupom jedného dňa sa však predsalen prikláňam k vyššiemu. Highlightami sú hudba, prekvapivo dobrí herci (hlavne Zeglerka a Hunter Schafer) a kvalitná remeselná stránka. Najlepšia časť po dvojke. ()
Lawrence stále vie, ako k tejto young adult látke pristupovať a ako po rokoch nakrútiť niečo, čo sa atmosférou od pôvodnej série líši a zároveň má divák pocit, že sa navracia do toho istého fikčného sveta. Vo viacerých ohľadoch ma tento návrat príjemne prekvapil, avšak niektoré aspekty mi nedovoľujú hodnotiť vyššie. Dĺžka je predsa len mierne prestrelená, nech už je akokoľvek opodstatnená. Samotné hry sa odohrávajú v jednej indoor aréne a okrem Lucy Gray tu nesúťaží nikto zapamätateľný. Prerod Coroliana mohol byť lepšie pripravený, niektoré motivácie nie sú podľa mňa správne odôvodnené. Celkovo ale spokojnosť. 70% ()
Nejsem fanoušek Hunger Games, takže jsem viděla jen jeden z předešlých dílů s Jennifer Lawrence, který mě extrémně nebavil, ale tohle se povedlo. ()
Hunger Games tímto pokračováním stále drží laťku na stejné úrovni - tedy úplně na samém dně. Znovu nás s otevřenou náručí přivítala spousta absolutně ničím nezajímavých postav, které s námi rozehráli další dětské hry. Herecké výkony byly absolutně příšerné a zřejmě by tvůrci nic nepokazili a ještě ušetřili, kdyby do rolí obsadili kupříkladu neherce z TV Barrandov. Příběh byl snad vůbec doposud nejhorší. Neměl ani minimální potenciál mě nějakým způsobem vtáhnout do děje. Úplně jsem u toho trpěl. Romantická linka byla zcela nefunkční, nucená a samozřejmě černobílá, aby splňovala veškeré současné rasové kvóty. Žumpoidní zábava pro děti a nedorostlé dospělé. [8 %] ()
Prequel, který asi nikdo nečekal. Po vlažných ohlasech, jsem moc nečekal, ale nakonec mě to celkem bavilo. Jen bych teda ubral stopáže. Celý závěrečná část se trochu táhla. Sledujeme tady mladého Snowa, jak si postupně razí cestu na vrchol. Nemá to ale vůbec jednoduché. Většinu času mu vlastně budete celkem fandit. Samotná část ohledně her a Kapitolu mě bavila. Poslední třetina mi to ale trochu zkazila. Asi to ale bylo nutné pro vývoj postavy. Každopádně pokračování asi nečekám. "Are you, are you, coming to the tree..." ()
Cieľovka tak 12-14 rokov a z Hier o život sa stala Pocahontas, ktorá je na castingu Glee. Zegler si robí promo, ako keby chcela tou gitarou a utrápeným výrazom presvedčiť Jardu Slávika, aby jej dal zlatý buzzer, ale smola, natrafila na nesprávneho, Jardovi sa v hlave ešte stále preháňa jeho herecká balada o hadoch a vtákoch a rôznych hrubočrevných činidlách. Dosť zbytočný a naťahovaný film práve kvôli spomínanému. Zaoberá sa hlasovým vibrátom a na postup deja či akciu sa akosi pozabudlo. ()
Klasická dojička série, na kterou už všichni zapomněli a tvůrci se ji snaží oživit tím nejlacinějším způsobem a tím je prequel. Sledujeme tak všechny staré postavy v mladých tělech v naprosto rutinní, nudné a lacině vypadající slátanině, která může zaujmout snad jen publikum mezi 12-15 lety, které si připadá moc cool na sledování Harryho Pottera. Mrzí mě, že se talent Francise Lawrence, utopil v téhle teen bažině. 30% ()
Podíval jsem se na to kvůli omylu. V seriálu One Piece hrál Taz Skylar, v mých očích až k nerozeznání podobný Tomu Blythovi. Že jsou to dva různí herci (přestože stejně staří) jsem zjistil až po shlédnutí filmu a brouznání po ČSFD. Hm. Ale nebylo to zlé. Z původních Hunger Games jsem viděl jen první dva filmy, už si je skoro nepamatuji a proto mi nic nevadilo. Děj se vyvíjel jinak, než jsem čekal - minimálně v druhé polovině. A říkám si, že kvůli Rachel Zegler možná nakonec přeci jen vezmu na milost nové West Side Story. Slabší 4 hvězdy. ()
Návrat do světa Hladových her po osmi letech jsem milerád uvítal, i když je pravda, že závěr původní trilogie (resp. tetralogie) utrpěl do určité míry tím, že byla třetí kniha rozdělena do dvou filmů. Prequelovou předlohu jsem nečetl (na rozdíl od trilogie), takže jsem byl zvědavý na to, s jakým příběhem budu mít tu čest. Líbilo se mi, že se děj koncentroval na zrod popř. formování postavy Snowa a chválím obsazení Tom Blytha, jemuž se tento přerod z relativně nevinné polohy do spíše psychopatické povedl uvěřitelným způsobem. Rachel Zegler si střihla podobnou roli jako v předloňském West Side Story a (nejen) její hudební čísla jsem si celkem užíval. Vývoj vztahu mezi Snowem a Lucy Grey měl vskutku silný náboj, zpočátku milý, posléze mrazivý. Diabolická Viola Davis a nejednoznačný Peter Dinklage pouze potvrdili své herecké kvality a potěšila mě menší rolička Fionnuly Flanagan. Během snímku se člověk asi neubrání porovnání s nacistickým Německem (líbily se mi scény z "předělaného" Památníku bitvy národů v Lipsku) a bylo zajímavé sledovat, jakým způsobem byly pojaty Hladové hry ve svých počátcích - ve "skrovných" útrobách železobetonového monstra. - P.S. "It's the things we love most, that destroy us." ()
Narovinu řeknu, že nové Hunger Games nemají ten vibe starých dílů a asi si ji už znova nepustím, páč HG si divák opakovaně pouští spíše kvůli rozmanité arény a Catniss, ke které si za ty roky vyšlapal emoční cestičku. Tady je hlavní splátkyně ne moc zajímavá a mladý Snow je sice fajn, ale není to vyloženě postava, ke které bych se vracel. Pro mě jsou právě první 2/3 filmu s arénou ta “slabší” část, která rozhodně nenudila, bavila fajn nápady, akcí i celým nápaditým průběhem (posílání vody a dárků, hadi…), ale prostě to není tak silná událost, ke které bych se rád opakovaně s popcornem vrátil. Ta silnější část filmu pro mě paradoxně přichází v poslední třetině, kde filmaři naprosto PRECIZNĚ vykreslili charakter Snowa a mistrně ukázali, jak pracovat s postavou, která v hloubi duše chce zpátky do Kapitolu a bez výraznějšího přesvědčování, spíše jen v náznacích, publiku ukazuje své touhy, ale zároveň taky to, že se v něm jeho emoce bijí s opačnými pocity, a tedy láskou ke splátkyni a s touhou pomoci rebelům. Pravým finálním pleasure je pak pro mě právě čekání na to, na kterou stranu se nakonec hlavní postava přidá a za jakých podmínek se k tomu dopracuje. Druhá část mě pohltila úplně naplno a musím říct, že takhle dobře podaný rozpolcený charakter hlavní postavy jsem už nějakou dobu neviděl a hltal jsem jej s každou scénou. Ve výsledku jsou pro mě nové HG spíše samostatně stojícím filmem, který je zkrátka jiný než předchozí díly a stojí na úplně jiné pozici, ale u kterého jsem přímo nadšený s tvůrčí prací ohledně hlavní postavy Snowa, kterou bohužel táhnou dolů nezajímaví splátci a všudypřítomné, otravné muzikálové zpěvy - až jsem si říkal, jestli jsem opravdu ve smrtící aréně, nebo spíše na koncertě Taylor Swit… ()
Důvěryhodnost příběhů o odporu utlačovaného lidu lze vždycky určit dle toho, jak onen prekariát je vykreslen. V tomto případě je to spontánně na country tančící dav mladých krásných, umouněných lidí (jakože tvrdě pracují rukama), co pijí moonshine ze zavařovaček. Případně si můžeme jít odpočinout do chudého bytu o jedenácti pokojích a čtyřicetimetrovém lobby, ve kterém se tři nájemníci ale musí dělit o jednu sušenku, protože jsou na dně. Jojo, rozhodně za tímhle filmem stojí tým lidí, kteří si s chudobou, útlakem a těžkou prací užili svoje. Mimoto ale tento prequel i tematicky přesluhuje myšlenku o opresi skrze spektákl, která ještě mohla být aktuální před nějakými patnácti lety, kdy byly obscénní reality show tématem dne, ale v době, kdy je pozornost lidí rozfragmentovaná mezi algoritmicky individualizovaný obsah, působí nějaká dystopická vize zlého ošklivého státu, držící lid svorně přikovaný k obrazovkám u nějakých gladiátorských her, jako dědeček automobil. Na všechno ostatní je tady pak ohavný bezpohlavní vzhled celého filmu, stereotypní charakterizace naprosto úmorného množství postav či dialogy, které nikdy nejdou mimo přímý děj, takže nemůžeme mít pocit, že se v tom světě mimo něj něco skutečně odehrává. Výsledkem je regulérně jeden z nejdelších filmů na světě. ()
Samozřejmě, že nejsem cílovka Hunger Games, ale u starších dílů se mi hodně líbil vizuál, takže jsem byl zvědavý. A ano, vizuálně jde opět o hodně podařený kousek, výprava i lokace se povedly. Podtitul "balada" pak taky nelhal, takže děj je vskutku tragický a atmoška řádně ponurá. Samotná "hra" je upozaděna a mnohem zajímavější je dění okolo, především psychologizující rovina o rozpolcené, charakterově pokřivené postavě mladého Snowa. Kdyby mi bylo ca dvacet, určitě bych se hned sháněl po knižní předloze. A i přes hromadu patosu a poblijózní cajdáky v podání Lucy Gray spokojeně zaokrouhluju nahoru. / Tak nakonec jsem dal i knihu, i když v audioverzi, po kouskách před spaním. Docela dobrá záležitost, ovšem hlavně pro týnejdžry, pochopitelně. ()
Obrovské prekvapenie, ktoré ohromným skokom prekonalo všetky moje očakávania! Už v úvodných minútach ma to pevne vtiahlo do sveta Panemu a v podstate si to moju pozornosť dokázalo udržať až do úplného konca. Okrem toho tento film nepôsobí nijako zbytočne a do sveta Hunger Games veľmi dobre zapadá, pri čom daný svet výborne rozširuje a istým spôsobom aj šikovne oživuje (predlohu som nečítal, takže s ňou to porovnať neviem)... Ako najväčšie mínus mi však príde samotná premena Snowa v tretej časti filmu, ktorá bola zbytočne urýchlená a oproti zvyšku filmu mi prišla o kúsok menej zaujímavá... Avšak, aj napriek pár drobným chybám som si Baladu skutočne užil (čo ma veľmi príjemne prekvapilo) a s čistým svedomím udeľujem 8 fľašiek vody z 10... _____________ "Snow lands on top." ()
Jsem fanoušek série Hunger Games, ale tenhle díl je pro mne docela zklamáním a to nejen díky dlouhé stopáži. Film vůbec negraduje a místy je i nudný a to včetně her, které mají být vrcholem filmu. Herecké obsazení také není podařené. Tak ono je to těžké srovnávat s herci z původní série ( Jennifer Lawrence, Donald Sutherland, Woody Harrelson, Philip Seymour Hoffman, Stanley Tucci a nebo Toby Jones ), To je úplně jiná liga. Snad jen Peter Dinklage v tomhle díle za něco stojí. Výprava také za moc nestála. Vadilo mi i časté zpívání Rachel Zegler, která z toho dělala svoje další West Side Story. Co říci na závěr: Budu doufat, že další díl, tedy pokud se vůbec někdy natočí, tak bude o dost lepší. Jinak, ať to raději netočí. ()
Vysvetluje to povod mnohych symbolov. Ale hry samotne su extremne nenapadite a stopaz je brutalna. Herci nie su zli. ()
Občas to hapruje v tempu, zejména závěr, ale jinak je to hodně příjemné prohloubení světa, který byl v původní trilogii vykreslen poměrně jednostranně a navíc jak byl děj vždycky hodně akční, nezbývalo na něj ani mnoho času. To tady neplatí a kromě charakterů postav tu scénář velice slušně buduje základy pro budoucí Panem tak, jak ho známe. Kapitol, který tak tak přežil rebélii, kterou rozpoutal 13. district ještě ani zdaleka není na vrcholu své slávy, technologicky se teprve rozvíjí, chová se daleko více neohrabaně a své nekalé úmysly ještě neumí pod pozlátkem luxusu tak důkladně schovávat. Je to celé pojato daleko více syrově a zejména vykreslení prapůvodního pojetí hladových her mě svou přímočarou brutalitou poměrně překvapilo. Tomu se poddává i celkový art design, který fušuje do jakéhosi futuristického retra s lehounkou příměsí dobové římské a zároveň kvazi-sovětské architektury. Vypadá to cool. A fajn je i obsazení. Tom Blyth jako budoucí prezident Snow je naprosto přesný, Rachel Zegler je taky super a celá ta lehounká, ne vyloženě muzikálová, ale na písničky orientovaná stylizace mi sedla. Koneckonců, ony písně hrají nemalou roli i původní trilogii. Za mě dobrá kombinace, která fanouškům neustále příjemně odkazuje na původní trilogii a zároveň dává najevo, že není jen zbytečným fanservisem. A že je to naopak universum, ač teda ne nějak přehnaně rozvětvené, které má stále co nabídnout. ()
Prequel k už legendárnej YA sérii, či už filmovej, alebo tej originálnej knižnej. A má to múch väčší roj, ako je tu vtákov a hadov. Trpí to syndrómom cashback, trpí to očakávaniami v podobe iného, ( možno ) lepšieho pohľadu na už v posledných rokoch svojej slávy, zavedenej série. A čo ma serie najviac? Minutáž. ODVIATE VETROM, VOJNA A MIER atď, tie si zaslúžia niekoľkohodinové filmové preklady. Ale toto je nastavovanie kaše a zbytočností, ktoré kľudne mohli ostať v knižnej podobe a v tej filmovej mohli prísť do popredia hlavne nosné myšlienky a akcia. ()
Zbytočný návrat k sérii, ktorá skončila nie až tak dávno, a ktorý nikto veľmi nepotreboval, ale keď sme ho už teda dostali ... Francis Lawrence nie je vôbec márny režisér, akurát škoda, že sa posledných desať rokov zahadzuje prevažne s touto sériou. Ani The Ballad of Songbirds and Snakes tým pádom nerobí po režíjnej stránke nič vyslovene zle. Problémom tu je materiál, s ktorým musí pracovať a ktorý nefunguje po takmer žiadnej stránke. Balada o hadoch a vtáčatkách tak opäť s plnou vážnosťou prezentuje svet a pravidlá v ňom, ktoré nedávajú zmysel už od Mockinjaya, nefunguje to ani ako zrodenie postavy prezidenta Snowa, z ktorého sa tu príbeh polovicu stopáže snaží robiť sympaťáka, aj keď diváci vedia už zo štyroch filmov predtým aká sa z neho stane sviňa, a samotné Hunger Games sú tu ešte v zárodku, takže namiesto akýchkoľvek nápadov (ako v jedine skutočne dobrom filme z tejto série Catching Fire) sa tu nevzrušivo "bojuje" v nejakom polorozpadnutom hangári, a navyše ten film z nejakého dôvodu musí mať cez dve a pol hodiny čo si nedovolilo ani záverečné vyvrcholenie celej ságy pred ôsmimi rokmi, takže po väčšinu stopáže sa tu mláti prázdna slama. Ale na to sú už fanúšikovia tejto série asi zvyknutí, pretože o tom bol aj Mockingjay Part 1 a Part 2. Tam sa to však dalo obhájiť zbytočným štúdiovým rozdelením jednej knihy na dva filmy kvôli vyšším zárobkom. Balada by však chcela byť akýmsi prequlovým filmovým eposom, pritom ničím nevybočuje zo štandardu young adult adaptácii, ktoré boli "in" tak pred desiatimi rokmi. V roku 2023 by to chcelo niečo viac, než sa len zviesť na ako tak známej značke a rozširovať príbeh, ktorý nikto veľmi nepotreboval vidieť. Ústredné duo (Tom Blyth a Rachel Zegler), vrátane silnej ruky režiséra to síce tiahne, ale nemôžem sa zbaviť dojmu, že toto bol ešte o niečo zbytočnejší návrat k nejakej ukončenej sérii než svojhočasu Fantastic Beats, ktorý nemá ponúknuť veľmi čo navyše. CELKOVO: 5/10 ()
Začátek až do konce Hladových her byl velmi působivý, správně temný a ukazoval nám Snowa v rovině toho, že nechce žádnou lovestory, jen pragmaticky vyhrát, aby dostal prachy na studium jeho vysněné univerzity. Po jeho umístění ve 12.kraji však dochází k překotnému a místy dost nepřehlednému vnitřnímu převratu Coriolanuse ve svini, se kterou si pak náležitě vyhrál démonický Sutherland. Bohužel jsem to Blythovi, ačkoliv se snažil, moc nevěřil. To uvěřitelněji se činila Rachel Zegler. Vizuálně velice atraktivní film, který se ale vypravěčsky v závěrečné čtvrtině moc nepovedl, alespoň tedy pro mě, jakožto jsem ho moc nepochopil. Za ty předchozí velmi povedené a temné tři čtvrtiny - 60 % ()
Jako čtenář předlohy jsem vlastně s filmovou adaptací velmi spokojená. Ano, jak to tak bývá, kniha je sice lepší a komplexnější a nabízí toho více, co se do filmu bohužel nedostalo, nicméně přesto, že se celý příběh bezmála 500stránkové knihy musel vměstnat do jediného filmu, ustál to až překvapivě dobře, nic zásadního nechybí, a i na malém prostoru se podařilo dobře vykreslit charakterovou rozpolcenost hlavní postavy, díky které je ostatně tento příběh tak zajímavý (v některých ohledech by se dokonce dalo říct, že mladý Coriolanus Snow je pozoruhodnější a prokreslenější postavou než Katniss Everdeen a její příběhový vývoj). Zde musím zároveň zmínit, že pro mě nový a neokoukaný herec Tom Blyth zvládl tuto roli nebývale dobře. Za mě rozhodně výborně obsazeno. Stejně tak samozřejmě potěšila Rachel Zegler, kterou mám v hledáčku od chvíle, co naprosto uhranula svým výkonem v novém West Side Story. Když se ovšem vrátím k vystavění příběhu ve filmu, tak přestože to jako celek funguje, najde se jedna vada na kráse a tou je poslední třetina. Film je rozdělený stejně jako kniha na tři „části“, přičemž ta poslední se odehrává ve 12. kraji a je velmi odlišná od prvních dvou, kde jde především o samotné „hladové hry“. Jedná se o velký předěl, ve kterém se příběh stočí nečekaným směrem a začne nové vyprávění. A v knize se v této poslední části příběhu odehraje ještě mnoho. Oproti tomu, ve filmu tato poslední část působila uspěchaně a že osekává téměř vše, co není nezbytně nutné. Důležité sice zůstalo, ale nemohla jsem se zbavit pocitu, že pro diváka, který knihu nečetl, může tato závěrečná část působit jaksi neúplně a zkratkovitě. Jedna z věcí, co trochu utrpěla, bylo nejenom další prohloubení vztahu s Lucy Gray, ale především chyběl hlubší náhled do vztahu Coriolana se Sejanusem. Film bohužel dává Sejanovi a jeho přátelskému vztahu s hlavní postavou méně prostoru, než je nutné (v knize např. Coriolanus interaguje také se Sejanovou rodinou a dobře se s ní zná). Filmu by rozhodně prospělo, kdyby dal poslední třetině příběhu o něco více ze své stopáže a některé prvky a události v ději lépe rozvinul. Vůbec bych se nezlobila, kdyby byl film třeba o 10-15 min delší (ostatně v dnešní době nejsou filmy, které stopáží atakují tři hodiny, žádnou výjimkou). Napadá mě, že v poslední třetině knižního příběhu je toho vlastně tolik, že by snad dokonce fungovalo i to, kdyby se příběh rozdělil na dva filmy (první o hladových hrách, druhý o životě v kraji). Na druhou stranu, je mi velmi sympatické, že se filmoví tvůrci rozhodli příběh nedělit a všechno odvyprávěli v jednom celovečerním filmu. Jen zkrátka škoda té zkrouhnuté poslední třetiny. Důležité však je, že i přesto film funguje, má silné vyústění a závěrečný dojem z celku je vesměs dobrý. Co taky filmu velmi přidává body jsou některé propracované detaily – vizuální i příběhové. Obzvlášť narážím na přesvědčivě ztvárněný kontrast mezi Kapitolem a Hladovými hrami v původní trilogii a v tomto příběhu, který se odehrává více než 60 let nazpět. Kapitol má sice dobře našlápnuto k lesku a slávě, které vidíme v původní trilogii / původních filmech o Katniss Everdeen, ale je přece jen ještě těsně po válce v dezolátním a trochu dezorganizovaném stavu. Na to poukazuje mnoho hezkých detailů a celkově musím pochválit výpravu. Zároveň se tento kontrast a rozdíl 60 let zábavnou formou odráží také v postavě Caesara Flickermana – zatímco v „současném“ Kapitolu je to moderátorské eso a veleslavný showman, před 60 lety je pouze trapným rádoby kouzelníkem a začínajícím moderátorem, který se očividně živí především jako hlasatel počasí. Je rozhodně zábavné vnímat nejrůznější rozdíly mezi starým a novým Kapitolem a jeho obyvateli. Osobně jsem si to moc užila a i přes výše zmíněnou výhradu si myslím, že jde o povedenou filmovou adaptaci, ke které se ráda vrátím. ~(4,3★)~ () (méně) (více)