Režie:
Terry ZwigoffScénář:
Daniel ClowesKamera:
Affonso BeatoHudba:
David KitayHrají:
Thora Birch, Scarlett Johansson, Steve Buscemi, Brad Renfro, Illeana Douglas, Bob Balaban, Stacey Travis, Dave Sheridan, Jake La Botz, Rini Bell, T.J. Thyne (více)Obsahy(1)
Enid (Thora Birch) a Rebecca (Scarlett Johansson) práve dokončili strednú školu a lomcuje nimi puberta. Miesto vo fast-foodovej americkej spoločnosti si hľadajú bombardovaním okolia uštipačnými hláškami. Navyše majú depresiu z toho, čo ich čaká. Budú si musieť nájsť nudnú prácu, čakať na prvý románik. Kým Rebecca sa zamestná v miestnej kaviarni a začne si šetriť na byt, Enid je bližšie flákanie sa s neurotickým romantikom Seymourom (Steve Buscemi). Skúška dospelosti je za dverami - obe majú čo robiť, aby si obhájili svoje identity, splynuli so "systémom" a pri všetkých osobných zmenách zostali stále priateľkami. (POMO)
(více)Recenze (324)
Kdyby film pokračoval v takovém tempu, jakým začal, bylo by to jasně za pět. Ovšem režisérovým záměrem bylo ukázat dívky, jak pomalu dospívají. Škola je za nimi a není jednoduché se zažít do světa dospělých. Neuvěřitelně rebelná Thora Bitch i Scarlett Johansson. Díky svým vnadám zde hraje starší dívku, jinak to bývá naopak, a to dosti radikálně. Jen ať rostou ;-) Nesmím zapomenout na Steva Buscemiho, jeho Seymour je geniální ňouma! ()
"Milý Joshi. Chtěly jsme si s tebou zašukat, ale nebyl jsi doma. Tím pádem seš teplej." Ukončení školní docházky si pamatuju jen velmi matně, ale hledání svýho místa v systému mám v živý paměti. Trvalo mi to pouhých 30 let, než jsem pochopil, že moji spokojenost zaručuje pouze život mimo systém. Tam je mi fajn. Ale vraťme se k přechytralý Enid. Jak já jsem jí rozuměl, chápal a fandil. Hrozně mě bavila svým soubojem s celým světem i s jeho vybranými reprezentanty. Tohle bylo ze života. Čekáním na správnej autobus si prostě musí projít každej. A každej by si zasloužil, aby mu u toho asistoval bláznivej Doug s nunčakama. ()
Bez Buscemovy postavy si to neumím představit... jak asi funguje komiks? Každopádně velmi slušný film, který má v člověku šanci jedině růst. Zatím čtyři hvězdy. ()
Takový milý malý americký nezávislý film o dospívání. A taky o tom, že má smysl jít pořád dál i někdy třeba jen tak trpělivě čekat. Nakonec totiž přijede i ten váš autobus, protože všechno jde pořád dál... :-) Čtyři a půl hvězdičky jen lehce zaokrouhlené dolů - a poslechněte si občas i nějaký to lehounký tichý starý blues... - - - P.S. A vlastně - teď to došlo po těch letech od prvního okuku i mně! Pro to blues nahoru. Za pět! ()
Ani nevim, kolik let si řikám, že bych měl Přízračný svět taky okomentovat, ale dokopal jsem se k tomu až teď. Poprvé jsem to viděl někdy v době, kdy jsem měl taky čerstvě ukončenou střední školu, a Enid a Rebeccu jsem si okamžitě zamiloval. Od tý doby tak každýho půl roku vždycky dostanu chuť se na film znovu podívat. Za ty roky jsem teda Přízračný svět viděl dohromady možná tak 30× a s každym dalšim zhlédnutim mám ten film a ty dvě ujetý holky snad ještě víc rád. Sice většinu času tvořej jenom různý absurdní rozhovory a různý takový poflakování od ničeho k ničemu, ale mně se to prostě líbí. Je to taková (anti)romantická komedie pro nás asociály a antisociály. Jinak pro mě životní role Thory Birch a asi i Scarlett Johansson a jedna z nejlepších rolí Steva Buscemiho. V menší roli odved dobrou práci taky Brad Renfro. Škoda, že Thora Birch skončila někde v propadlišti dějin a Brad Renfro skončil na krchově. Dokázal bych si představit asi na konci nějakou pointu, ale pod 5 hvězdiček prostě jít nemůžu. ()
Americké nezávislé léto. ()
Přesně tak - vztyčený prostředníček na dveře střední školy a všechny ty na potkání se objímající kravky. ()
Podivnej film o ničem a přesto se na to dívá výborně, hlavní zásluhu na tom mají samozřejmě herci. Z nich je jednoznačně nejlepší Steve Buscemi, vypadá jako správnej looser a herecky předvádí jeden ze svých nejlepších výkonů. hned za Buscemim je hlavní postava filmu Thora Birch, ta po americké kráse si vybrala další skvělej film a i tadyje naprosto skvělá, za zmínku tady ještě stojí mladá Scarlett Johansson, která už ve svých 15 letech dokazuje, že zní bude dobrá herečka. Ani se mi nechce věřit, že stejný režisér natočil Santa je úchyl, to je přece jenom film trošku o něčem jiném a rozhodně v sobě nenese spoustu skrytých otázek k zamyšlení jako přízračný svět, no i když.... ()
Jediná věc, která se mi opravdu líbila, byla písnička Devil Got My Woman a potom výkon Steva Buscemiho. A oboje jsem znala už z předchozího života, čili vlastně absolutně nic nového, jen další červené minišaty, jaké bych taky chtěla. ()
Nejdřív film nastavil solidní tempo, Enid a Rebecca suše komentují okolní svět a dělají si srandu z ostatních lidí. Pak na scénu nastupuje ubožák Seymour, který se díky setkání s Enid stane ještě větším chudákem, což jen podporuje tragikomediální linku. Jenže problém je v tom, že Přízračný svět postupně ztrácí šťávu, sklouzává z černé/ironické komedie do dramatu, divák se směje stále méně a méně, až se nebaví vůbec a nechápe, o co vlastně Enid jde. Konec asi skrýval nějakou symboliku, ale já ji nerozeznal a příšlo mi, že úplně vyšuměl do ztracena, nehledě na jeho zbytečné natahování. Vidím to bohužel jen na průměr, a to je škoda, původní komics sice neznám, ale potenciál filmu (dle výborného začátku) mi přišel značně nevyužitý. ()
Opravdu velice naprůměrný film, který mě překvapil jak citlivou režií, tak i zcela bezchybnými hereckými výkony celého hlavního tria. Čím jsem však byl opravdu oslněn je scénář Daniela Clowese a Terryho Zwigoffa, ze kterého pramení velice silné pochopení morálních problémů dnešní generace. Bezchybné načrtnutí mentality žen v teenegrovském věku, tedy alespoň porovnání s dívkami které znám vyšlo pro film na jedničku, a současný příběh, který se z neškodné komedie dostane až do velice silného dramatu, to jsou hlavní důvody, proč si můžu bez větších rozpaků dovolit film ohodnotit maximálním možným způsobem. Přízračný svět je opravdu okouzlující film na který se rád podívám ještě několikrát, děkuji Terry. ()
Před prahem dospělosti se kolem mě pohybovaly dvě skupiny holek, které jsem nemusel. První byly ony platinové M.Suvari z American Beauty, jenž "zdobilo" sebevědomé vystupování, přezíravost a zaslepená přízeň nejen pubertálních chlapců. Povětšinou byly rozumu mdlého, ovšem občas se pod tou slupkou schovávala zranitelná a okouzlující bytost, která dokázala sundat masku suverenity. Čest těmto výjimkám! A pak tu byl extrém opačný v podobě T.Birch z Ghost World. Nevzhledné, v divných hadrech oháklé dívky, zakrývající komplexy navýsost suverénním a povýšeným chováním, pohrdající mužským světem a zahořklé ke všemu konvenčnímu. V těchto případech však byla ona slupka naštěstí mnohem tenčí a k jejímu odstranění mnohdy dotyčné stačilo počkat si na ten správný autobus a ukončením pozérství se konečně stát sama sebou.. Zwigoffův film není nikterak výjimečný, ale popsal ten přízračný svět dospívání naprosto trefně a když si přidáte tradičně skvělé herectví zranitelného králíčka Buscemiho, budete usínat o potvrzenou zkušenost bohatší. Závěrem bych chtěl poprosit odborníky z diskusní sekce Filmová teorie o analýzu fragmentu krátkometrážního díla učitelky výtvarné výchovy Roberty Allsworthové 'Mirror, Father, Mirror'. Jsem přesvědčen, že se jedná o sugestivní popis incestních reminiscencí, zmítajících se mezi minulostí sužovaného duchovna a nejistou budoucností traumaty poznamenaného nitra a to za užití premisy, že ona zrcadla jsou latentním významem časového segmentu kontinuity krvesmilstva. Jakožto pouhý laik se však mohu pochopitelně mýlit.. ()
Buscemi opět nezklamal, nevím, co má tenhle chlapík v sobě tak zvláštního, že pokaždé mi způsobí ten blažený pocit při sledování a člověk si do písmene musí vychutnat každou jeho hlášku. V tomto případě zabodovali i obě puberťandy. Vlastně celé to je jedna velká hláška.. Špica...A o tom to je.. ()
Někdy se mi stane, že mám film třeba pět let stranou a odrážím pokusy o zhlédnutí, protože vím, že mě emocionálně smete. A necítím se na to. Zpětně, když se pak konečně odhodlám, už mi to třeba jako takový výkon nepřipadá... nicméně nejlepší filmy, které na mě budou fungovat, občas poznám takhle nějak předem. Poctivý a promyšlený film, dokonce svým způsobem možná depresivnější než můj oblíbený Trees Lounge též s Buscemim: Zatímco tam je on hlavní loser a exot mezi ostatními relativně normálními, zde jsou lidé, kteří mají takhle rozdané karty (vlastní vinou, zpravidla) už na startu do života. Musím uznat, že hudbou podmalovaných několik posledních minut filmu, ke kterým celý děj vygradoval, patří mezi nejlepší kusy filmařiny, které jsem zažil. ()
Steve Buscemi po dlouhé době opět v jedně z hlavních rolí !!! Juhůůů:) ()
Prequel k Americké kráse. Citlivě natočené, mnohdy velmi uvedomělé, ale tohle adolescentní poflakování přes všechnu svojí pod kůži jdoucí atmosféru nebaví zdaleka tolik, jako o dva roky starší a dospělejší bratříček. ()
Příjemný a citlivý příběh dvou puberťaček, které se potkávají s nemilosrdnou realitou života. Film nemá ani tak pořádný příběh, ovšem na tom to nestojí. Je to především o psychologii a chování v daných situacích s hřejivým humorem. Herecké výkony Thory Birch a Scarlett Johansson jsou skvělé a Steve Buscemi předvádí sice nenápadné, ale velmi brilantní herectví. Těžko říci do jakého žánru by se dal "Přízračný svět" zaškatulkovat. Do jednoho určitě ne. ()
Viděla jsem to před milionem let na dvojce s titulky a včera jsem na to nějak přišla a podívala se znova. A musím říct, že to je sakra super film. Jeden z mála, kde se vlastně děje skoro úplný hovno, ale je to natočený tak zvláštně poutavě, že se na to strašně dobře čumí. Samozřejmě největší zásluhu mají herci, herecký koncert tady předvádí Steve, ten je v týhle roli tak naprosto boží, že bych si ho vzala domů. Thora Birch výborná, ačkoliv její postava je někdy fakt příšerná pinda, ale bez ní by se tam zase nedělo už vůbec nic. Jako bonus pak mladá Scarlett nebo Brad Renfro, který se později předvedl v "Apt Pupil." Moc se mi líbilo poselství o neschopnosti/nechuti se zařadit, o odcizení a nalezení spřízněné duše, to všechno doladěný skvělým soundtrackem. Film, na který se zase ráda podívám a přímo ukázkový příklad kultovního materiálu. ()
Ani jsem netušil, že předlohou byl comics. A navíc se statusem kultovní. Tak či onak se nám předkládá příběh dvou absolventek střední školy s otázkou, co dál s načatým životem. Především ovšem nejde o tupé naivky, ale citlivé a po lecčems toužící dívky s IQ, o kterém si mohou hrdinové z Prciček nechat tak akorát zdát. Na druhou stranu jsou ovšem zatraceně přidrzlé, sprosté a prudí kde koho. Nejvíc teď řeší práci a při jejím hledání objeví inzerát, v němž určitě nějaký loser zkouší štěstí u ženy, která se v jeho životě jen letmo mihla. S oním ztroskotancem se nicméně nakonec seznámí a nebude to vůbec marné. Výsledkem určitě není povrchní kus, ale velmi milá, sarkastická a umně napsaná radost okořeněná výtečnými hereckými výkony. Ztracená děvčata na prahu dospělosti si báječně notují, introvertní sběratel desek je dokonale doplňuje. Stejně jako několik dalších postav v drobných rolích. Příjemné, barvité, ujeté a hlavně o životě. Výborný debut. ()
Očakávania som mala veľké a neboli celkom splnené, ale ani celkom nesplnené. Príjemný, krehký a hlavne neklišovitý príbeh o mladých ľuďoch na hranici dospievania konfrontovaných s ľuďmi dávno dospelými i trvale nedospelými a "zákonmi" sveta dospelých, s ktorými sa jedna poslušne vyrovnáva a druhá ich nechce prijať. Steve Buscemi je skvelý a Thora Birch má super hlášky. Páčila sa mi aj príjemná symbolika (Norman na zastávke) a vypracovaná tragikomika vzťahov i životných zvratov. ()
Reklama