Režie:
Matěj ChlupáčekScénář:
Miro ŠifraKamera:
Martin DoubaHudba:
Simon GoffHrají:
Eliška Křenková, Miloslav König, Milan Ondrík, Marián Mitaš, Luboš Veselý, Martha Issová, Ladislav Hampl, Ján Jackuliak, Anton Šulík ml., Richard Langdon (více)Obsahy(1)
Do městečka Svit pod Tatrami přijíždí v roce 1937 ředitel velké továrny se svou ženou, aby zde po baťovském vzoru Zlína postavili moderní průmyslové město. Jejich plány ale naruší znepokojující nález mrtvoly v areálu továrny. Novorozenec s mužským i ženským pohlavním orgánem. Monstrum. Případ přesahuje možnosti místních četníků, podléhá maximálnímu utajení a na místo přijíždí tajná policie. Nicméně zdá se, že jediný, kdo chce záhadu vyřešit a nalézt odpovědi a pravdu, je těhotná manželka ředitele. Narazí ale na nečekané překážky, včetně svých vlastních předsudků… (Bontonfilm)
(více)Recenze (363)
Možno potencionálne najväčšia výčitka voči filmu, že hlavná postava pôsobí ako vytrhnutá z dnešnej doby a zasadená hlbšie do minulosti, mi pripadá ako jej najväčší klad. Ono ak by sme presne tieto postavy zasadili do súčasnosti a scenár by bol viac menej totožný, nič by sa nezmenilo. Táto štylizovanosť mu dodáva na nadčasovosti a osobne som bol priam nadšený z toho, že som videl náš historický film, kde sa chovali a rozprávali postavy iným štýlom ako sme videli už stokrát inde. Filmu vyčítam skôr potlačenie dôležitej vedľajšej zápletky do pozadia, možno už ale neboli peniaze na nakrúcanie s obvinenými. Alebo išlo skrátka len o hlavnú postavu a obeť a na všetko malo byť nahliadané tak, ako by bola všade prítomná. ()
O tom, že nejzlejší předsudky jsou ty, kdy věříme, že předsudky budou mít všichni ostatní... ()
Eliška je naprosto skvělá! A že to bude o hermafroditech jsem teda nečekala. Super podívaná. ()
Čeští tvůrci snad vůbec poprvý od příchodu barevnýho filmu porozuměli kompozici, kameře, barvám a color-gradingu, ale třeba taky hudebnímu podkresu. Vzniklo tak vizuálně nádherný dílo s fantastickou Eliškou Křenkovou, který nemá daleko ke světový produkci. Zároveň je příběhově aktuální, se správnou mírou provokace směrem k primitivům a fóbům všeho charakteru, kteří s vervou popírají křehká fakta a raději se oblouzní neotřesitelnou lží – typicky komunistický. Snad je to i důvod, proč ČFTA poslala do boje o Oscara fádní a už teď zapadlý Bratry, kteří nikdy neměli šanci. Holt we have never been modern… and we never will be! ()
Asi je to lepší brát jako dobové drama, než detektivku. Audiovizuální podoba je na světové úrovni, příběh zcela evidentně mluví k aktuálním tématům a sázka na Elišku Křenkovou se ukázala být sázkou na jistotu. Sice mi pořád připadá, že příběh nakusuje více témat, než jich zvládne zpracovat, ale stejně je to jeden z těch mála povedených domácích kousků. ()
Akože príbeh z histórie odvyprávaný moderným progresívnym jazykom. Preto je päsťou na oko a nedôveryhodný. Jasne tu je ukázané, že tí zlí si myslia, že sú len dve pohlavia. Kto povie, že existuje len muž alebo žena, ten je hnusný, odporný, nenávistný. To sa dalo čakať, dnes takáto tvorba žne ovocie. No postavy by nemuseli rozprávať moderným jazykom, používať vulgarizmy, ktoré v tom čase tak zaužívané neboli a už vôbec nie medzi vzdelanými mužmi a ženami. A rovnako tak si mohli tvorcovia aspoň pogúgliť, lebo v roku 1937 používajú slovo "intersexualita", lenže tento pojem prvýkrát predstavil až v roku 1949 psychiater David Oliver Cauldwell. Rovnako tak hovoria, že hermafrodizmus je bežná a častá vec, čo dodnes nie je pravda - pravdepodobná prevalencia okolo 0,04%. Samozrejmosťou je chválenie Hitlera Slovákmi, aby sa poukázalo aj na škodlivý nacionalizmus. No a tá krimi linka tu žiadna nie je. Všetko je smerované na poukázanie toho, ako máme tolerovať diverzitu. A za to udelím čarovnú jednu hviezdičku. Lebo áno, súhlasím, treba tolerovať, neškodiť a nejaviť posmech či zášť voči anomáliám. Ale zároveň z nich nerobiť bežnú normu, ktorú treba vystavovať na obdiv. Film okrem kulís, kostýmov a nejakých starých záberov vôbec nevzbudzuje dojem, že je spred 80-90 rokov. ()
Vybavuji si z maturitního ročníku vyplňování zkušební přihlášky na vysokou školu, když se nad výběrem pohlaví z možností Muž – Žena jedna spolužačka ve třídě zeptala: ...a co když je někdo hermafrodit? Tenkrát mi vůbec nedošlo, že její otázka nemusí být zas tak nepatřičným úletem, ba může mít blízko k reflexi celospolečenského problému (přestože se výraz hermafrodit, jak jsem si dohledal, u lidských jedinců dnes již oficiálně nepoužívá). Tedy jednou z deviz Úsvitu je otevření nezvyklého tématu, o němž se díky vybraným dialogům i náučným pasážím s „animovaným listováním“ lékařskou encyklopedií může divák dovědět zajímavé informace. I samotná linie s živou „anomální“ postavou přináší jisté drama a některé scény s prezentovanými stanovisky (např. prohlášení jedné z žen na večeři o možné existenci pouze dvou jasných pohlaví) vytváří právě v souvislosti s touto linií dost smutný dojem a s implicitní paralelou k dnešku poznání, že se společnost v jistých ohledech za ta léta tolik nezměnila. Úsvit rozhodně vnímám jako jeden z ambiciózních českých debutů loňského roku, dále mě hodně zaujmul výtvarnou stránkou, zvláště v exteriérech prvorepublikového města a poetických Vysokých Tater, i lehce mysteriózní linkou kolem podivného nálezu. Přesto jsem nabyl dojmu, že se potenciál občas částečně rozplizl v slabší gradaci některých linií, zvláště lince těhotěnství hlavní postavy se nedostává vyvrcholení, až tu zpětně působí zbytečně, využívání současné mluvy včetně tvrdých vulgarismů ničilo vizuálně úspěšně navozenou atmosféru 1. republiky a Eliška Křenková (byť se snaží a někdy i projeví jisté emoce) na mě v postavě projevující mj. empatii k „pacientovi“ působila mírně chladně a tak naplno neutáhla svůj film. [70%] ()
Chlapec má recht. Neoplatí sa utekať. Všade je to to isté. Film o inakosti, ktorý mohol byť ďaleko lepším. Skvelé scény striedali tie slabšie, presvedčivé herecké výkony zase tie menej presvedčivé. Chválim ale krásne scenérie, miestami dosť dobrú kameru a Goffovu hudbu. Retro vizuál nie zlý, ale úplne som mu neuverila. Posledných 25 minút výborných. 3,5* ()
Eliška Křenková konečně hraje, příjemná změna, líbila se mi hodně, pochvala za obsazení skvělých divadelních person Petra Oszlíka, Martina Šalachy, Zuzany Konečné a Milana Ondríka, podle mě Úsvit patří k tomu lepšímu, co u nás v posledních letech vzniklo, nad současné době poplatnou levotočivou úderkou přimhouřím oko, klidně ať zatuchlým konzervativcům a panikařícím homofobům z toho praskne žilka na péru. ()
Pokud jsem to ještě nenapsal, tak to řeknu teď: obdivuji Matěje Chlupáčka, protože to je borec který ve věku kdy středoškoláci řeší jak vyjebat s maturitou, začal produkovat a natáčet filmy. Úsvit je pozoruhodný v podstatě minimalistickým námětem, ale zpracování je perfektní. No a atmosféra je, jako kdybychom měli sledovat předvečer nějaké velké revoluce. Eliška Křenková sice působí velmi protivně, ale v mnoha pozicích se skvěle nachází a hraje dobře. ()
Ožehavé téma, které se snaží dotýkat dnešní problematiky, komplikované sexuality ale balí ho ve scénáristicky rozbitém filmu se spoustou dalších témat, které jsou okrajově nakousnuta ale nijak rozvedena. Eliška Křenová vynikající, audio vizuální stránka velice poutavá a v nejlepších chvílích připomínající Mallicka. Kdyby šel příběh více na dřeň a vygradoval by v intenzivnější závěr, byl bych spokojenější. ()
Úsvit těží z neokoukaného námětu - na české, ale myslím i světové poměry - a veskrze umně v sobě snoubí několik tematických či žánrových rovin: od vztahového dramatu přes (pseudo)kriminální příběh až po jistou sociální sondu do 30. let minulého století, avšak s nadčasovým přesahem. Chlupáčkovu snímku by se určitě dalo vytknout pár věcí - viz dobově neautentický projev Heleny (hlavně na poli sarkasmu) či prostetický zjev Ladislava Hampla (určitě bychom v ČS hájích našli "oplácanějšího" kolegu) - ale z mé strany převažují spíše pozitivní dojmy. Hermafroditismus (podobně jako afázie v letošních Němých tajemstvích) není úplně běžný námět a určitě v sobě skýtá i další možnosti. V Úsvitu je toto téma ozvláštněno líbivým dobovým koloritem - zde bych rád pochválil především výpravu, ale i kostýmy - a několika vůdčími dichotomiemi (muž x žena, továrník x dělník, "boží stvoření" x "bezbožné monstrum"). Z hereckého obsazení bych vypíchnul zejména Elišku Křenkovou, ale i Richarda Langdona; rovněž mě zaujala menší role Jána Jackuliaka, který se postaral o jeden z nejsilnějších momentů filmu. Jsem zvědavý, s jakým projektem přijde Chlupáček příště. ()
Tak jsem si opět připomněl dobu stachanovských agitek. Divákovi je nutno naservírovat, proč ženy musejí do továren chodit kalit ocel a plnit plán na 123 %... tedy pardon, bojovat proti zaostalým a neprogresivním buranům a nedoukům a bigotním zaprděncům, kteří nechtějí budovat nové a lepší zítřky a nechtějí jít kupředu levá, zpátky ni krok. A tak sledujeme naprosto černobílý snímek - co se charakterů postav týče -, kdy jsou burani za burany a mladá, progresivní žena neochvějná ve svých správných názorech jako komsomolka Zoja. (Ale ta aspoň makala vlastníma rukama.) A když se celou tou propagandistickou nudou. na které je zajímavý jen ten model města a záběry Zlína (chudáci malí, takovou propagaci si nezasloužili), prokoušeme ke konci, tak ani nezjistíme, jestli se holce také nenarodil malý hermafrodit... Anachronismy ve filmu jsem raději už po chvíli nepočítal. A btw, ani ne tak od věci, docela by mě zajímalo, jestli má Křenková ještě klitoris a k čemu jej využívá... ()
Fakt zajímavé, moderní a zároveň nemoderní. Kompletně to táhne námět a Eliška Křenková, jinak by se tam chyby našly, ale za originalitu. 7/10 ()
Tak už si umíme vytvořit nějakou scénografii, dokážeme si vycvičit prvotřídní kameramany, teď ještě akorát zařídit, aby se jeden málem nepočural smíchy, když v dramaticky silném dešti se hrotěj metr od stříšky König s Křenkovou, která na něj řve "Musíme tu situaci, která vznikla, zvládnout!" Úsvit je překrásný na omak. Baťovská továrna uprostřed ničeho upomíná na estetiku Wese Andersona, oblaka převalující se přes nedaleké velehory vytvářejí dramatickou atmosféru blížících se dějin a čím jednorozměrnější postavy jsou, tím více jim to ve filmu sluší (Hampl, Ondrík). Klacky pod nohy tomu opět ale hází naprosto obscénní vedení herců, papírové dialogy přednášené jak z audiolekcí češtiny a slovenštiny a hlavně ten úplně zmatlaný scénář, který Šifra spatlal po nějakém třípřednáškovém kurzu o tom jak pinchnout netflix scénář do tří hodin, přičemž ten kurz musel být ještě hodně dávno, když uvede do hlavní role hrdinku, ze který si dělal South Park prdel už před šesti lety. Při scénách, ve kterých tradiční slovenská podhůrská vesnička, která je nasnímaná jak reklama na bryndzu, hrdě přijímá svého hermafrodita, zatímco dole zlí továrníci kují pikle proti fiktivním komunistům jsem si chrochtal do rukávu jak imbecil. Pojďme si ty filmy nejdřív cvičit na nějakých základních zápletkách typu detektiv chytá zločince nebo muž má rád ženu, než se budeme pouštět do takových ambiciozních témat, ju? ()
Úsvit patrí do skupiny silno angažovaných filmov, ktoré reflektujú na našu súčasnú spoločnosť. Napriek tom, že sa príbeh vtesnal do pár dní v roku 1937, ponúka silnú výpoveď o stave uvedomelosti myslenia ľudí, o vysporiadanosti sa s inakosťou. Herecké výkony sú skvelé, Eliška Křenková je vynikajúca. ()
57. KFF 2023 ()
Moderní vizuální stránka, v níž se snoubí hutně dávkovaný příběh a uvěřitelně civilní herecké výkony. Úsvit režiséra Matěje Chlupáčka je dokonalou ukázkou toho, že se správnou látkou a nadšeným přístupem lze i ve skromných tuzemských podmínkách stvořit dílo, jež bezezbytku splňuje zavedené světové parametry. Jistě, sice by se dalo namítnout, že v druhé polovině celému snímku začne trochu "padat řetěz", nicméně i navzdory tomuto nedostatku dostaneme skvěle vypadající a hluboce vtahující dílo, které svou nosnou myšlenkou bude určitě ještě dlouho rezonovat (skoro) v každém divákovi. Skvělá práce! (Netflix) ()
Technicky tomu není co vytknout a Elišku Křenkovou mám rád, ale tohle je přesně ten typ filmu, který se točí kvůli sbírání cen. A to mě nebaví. Chlupáček vlastně hodil jablko sváru v podobě hermafroditismu mezi konzervativce a liberály, přičemž je celkem jasné, kdo je tu za klaďáky. A tak je divák nucen sledovat, jak se pokroková manželka ředitele továrny snaží tupému prvorepublikovému člověku vysvětlit, že tzv. intersexualita je něco úplně normálního a je ochotna kvůli tomu obětovat i manželský klid. A do toho všeho kdovíproč probíhá odpočítávání do příjezdu továrníka a samotného porodu. Člověk pak mylně podléhá očekávání, že se něco stane. A za to bych režiséra nejraději nakopal. Stejně jako za celý film, byť uznávám, že zrovn já cílovka nejsem. 30% ()
Úsvit o sobě nejvíc prozrazuje anglickým názvem We Have Never Been Modern. Žena vědy ve městě, které má předznamenávat novou a lepší dobu, naráží na dojmologii a prospěchářství. Tematicky by to fungovalo podobně i v současných kulisách, rok 1937 tomu propůjčuje mrazivě svírající, sektářskou kvalitu. (KVIFF) ()
Reklama