Režie:
John CarpenterScénář:
Bill PhillipsKamera:
Donald M. MorganHrají:
Keith Gordon, John Stockwell, Alexandra Paul, Robert Prosky, Harry Dean Stanton, Christine Belford, Roberts Blossom, David Spielberg, Malcolm Danare (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Podivínský student rekonstruuje veterána Plymouth Fury z roku 1958 – ale jakmile sedne za volant, jeho sebevědomí se promění v šílenou bezohlednost. (Netflix)
Recenze (187)
Coby horor vás Christine úplně nevyděsí. Ono to snad ani nejde, udělat seriózní horor o starém červeném autě, které se po rozbití samospravuje jako Transformer. Ale jednu lekačku si užijete a napětí také - na tak absurdní námět až překvapivě fungující. Carpenterovi se podařilo vystihnout i bizarní kouzlo námětu, typické pro Kingovy předlohy. Zde detailně zaměřené na fetišistické propadnutí outsiderského mladíka autu, které se stane jeho modlou a pomůže mu najít sebe sama. Na čem taky Christine staví a co v ní funguje dobře - a že je to vyprávěcí parametr, na který současní tvůrci hororů spíše kašlou - jsou postavy, jejich proměna, motiv snahy zachránit přítele a podobně. ()
Na Paramount Network právě skončila Carpenterova CHRISTINE (1983). Překvapilo mě, že jsem ji navzdory sérii nekonečných reklamních vstupů nedokázal vypnout, ačkoli ji docela znám. ___ Carpenter totiž z Kingovy duchařiny udělal nepříjemné drama o dospívání, ve kterém obrátil narativní schémata naruby - a dominantní rodiče, fotbalový kamarád a nejkrásnější holka na škole jsou využiti v rozporu s konvencemi, přičemž největší monstrum se stává ze šikanovaného, zakomplexovaného nerda Arnieho, který nabývá sebevědomí. Pozoruhodné je, že Carpenter tak učinil před největší vlnou osmdesátkových středoškolských filmů. Jejich ikonického sedmdesátkového představitele navíc využil jako model, jehož hrdiny bere coby předobraz největších sígrů a otevřeně cituje i jednu z nejslavnějších scén. Jenže zatímco v POMÁDĚ během ní parta frajírků auto staví, v CHRISTINE ho roztřískají na hadry. ___ Současně je to pochopitelně technohoror, kde jako by prokleté auto četlo hrdinovo podvědomí a vyřizovalo si za něj účty se všemi, co mu činí příkoří. Arnie se pohybuje mezi vědomím a nevědomím, uvědomuje si i neuvědomuje moc i činy svého vlastního auta - stejně jako odpovědnost sebe samotného. V některých okamžicích film ještě nechá zablesknout jeho předchozí osobnost, ale on není schopen vládnout jí na déle než pár vteřin. V tomto ohledu je Carpenterův film vlastně velmi blízký tradičním hororovým motivům, kdy se pod rouškou technohororu nakonec skrývá spíše stevensonovský či dokonce faustovský než kingovský příběh. Iniciátorem své vlastní zkázy je totiž sám Arnie se svými mindráky, zatímco vůz nabývá na moci teprve s tím, jak on sám ji nad sebou ztrácí. ___ Někdy si říkám, že bych si mohl znovu - po více než pětadvaceti letech - přečíst Kingův román, ale vlastně se mi do něj moc nechce. Snad abych si nezkazil Carpenterův nenápadný, ale působivý film. ()
Christine je pro mne i přes jistou zdlouhavost a roztahanost překvapivě nenudícím filmem. Teď někoho napadne, že si protiřečím, ale není to tak docela pravda. Děj plyne skutečně docela pomalu, akčních scén je minimum, dost se povídá (o ničem opravdu zajímavém), ale je z toho prostě cítit Carpenter, takže ten, kdo se nudit nechce, ten se nudit nebude a Christine si náležitě vychutná. Jako hlavní problém shledávám, že tento film není strašidelný. Vůbec. Což u hororu nemusí zas až tak vadit, pokud fanouškovi nabídne nějaký jiný druh požitku. Bohužel, tenhle snímek je dělaný přesně tím stylem, aby strašidelný byl, ale zoufale se mu to nedaří. Nakonec musím vyzdvihnout scénu s jedoucím hořícím autem, ta je opravdu úžasná. ()
║Rozpočet $9,7milióna║Tržby USA $21,017,849║Tržby Celosvetovo $24,289,849║ ()
Mistr King musi byt z timto filmem hrube nespokojen - prakticky nezkousnutelny radoby horor. ()
rozpočet : ? tržby americke : $21,017,849 ()
Pustite na mňa bernardína, CHRISTINE sa mi ako knižka nikdy príliš nepáčila. No a podľa nudnej knihy vznikol nudný film. Obohatený snáď len zaujímavou hudbou. John Carpenter (HALLOWEEN, VEC) v tom čase už začínal nezadržateľne starnúť a mená ako Elexandra Paul a Harry Dean Stanton mu veru áčkarský imidž príliš nevylepšili :-)) Ale, to hlavne, snímka neoplýva silnou hororovou atmosférou, ani ktovieako zaujímavým scenárom. Ale King napísal aj oveľa slabšie knižky. A boli podľa neho nakrútené ešte stokrát horšie filmy. Viac v mojej recenzii na Studna.net: http://www.studna.net/reviews/775/ ()
Becko to je docela zabavny, ale jako horor absolutne nefunguje. Prvni hodinu se prakticky nic nedeje a je to spis film o klukovi a jeho aute, pak nastesti dojde na par vrazd, ale zadna nechutna scena se nekona. A zaverecnej souboj s autem vypada jak zpomalenej. Ale i presto je film docela zabavnej a nenudi a Keith Gordon v hlavni roli je spravnej posuk a hraje skvele. ()
Ač jsem Kingův fanoušek, zrovna Christine jsem nečetl. A to je možná dobře. Každopádně jsem měl dojem, že to Carpenter vzal za správný konec a budoval napětí spíše skrze postavy tak, jak to dělá ve svých knihách King a což mnohé adaptace jeho knih postrádají. Díky tomu je film opravdu napínavý a nepůsobí to trapně. ()
Tohle je tak trochu Carpenterův "hitchcock". Hodně důkladná režie, skvělá kamera, dobrá atmosféra. Carpenter měl v rukou béčkový materiál /ďáblem posedlé vraždící auto/, ale podařilo se mu zněj udělat ačkový materiál. Nějakých 15-20 minut navíc by ale nebylo na škodu - například postava Arnieho by podle mě potřebovala ještě pár minut k vykreslení jeho drastické charakterní proměny, ale budiž. ()
Kniha i film jsou průměr (možná i lehký podprůměr) jak v případě tvorby Kinga, tak Carpentera. Přesto jsem se u filmu vůbec nenudil. Na druhé straně jsem z něj nebyl ani nijak odvázaný. Kdyby za Christine nestála dvě tak známá jména filmového a literárního horroru, jistě by se (díky absenci samozřejmého očekávání) dostalo tomuto snímku i vlídnějšího nahlížení diváka. Takto je zklamání většinou nevyhnutelné. Hlavní zádrhel je asi v tom, že Kinga inspirovaly starší, méně známé filmy o zabijáckých autech, ale on tento námět pojal po svém: Přivedl (respektive přivezl) tohle obskurní horrorové monstrum do světa středoškoláků a jejich problémů. Možná, že spolu jen neladí právě spojení těchto dvou témat - s tím pak nic nenadělá ani John Carpenter. (A nebo už začal King, nespokojený s Kubrickovou interpretací Shiningu, tvrdě kontrolovat filmy podle svých knih?) PS: To auto působí sice velmi nebezpečným dojmem, ale bohužel není strašidelné. A to by asi mělo. ()
Carpenter a King je docela slušný spojení pro horor, ale nic moc z toho nevylezlo, respektive nic hororovýho, to už byl daleko větší horor i Maximum Overdrive. Navíc auto vůbec nepůsobí nějak drsně, zabíjí dost cenzurovaně, což je teda hodně velký mínus, kór když samotnejch vraždících scén je minimum a atmosféra se pro změnu nekoná téměř žádná. Od Carpentera bych teda očekával daleko víc ()
Sázka na jistotu v podobě spojení dvou hororových titánů - teprve se rozjíždějícího Kinga a Carpentera na vrcholu - přineslo podobně jako později u Romerovy Temné poloviny - knižní předloze sice značně věrný, ale překvapivě bezkrevný film. V čemž je ale King nevinně, protože knižní předloha o posedlosti, dospívání, rozpadu přátelství a ztrátě rodičovské kontroly nad dospívajícím potomkem je vynikající a nepsal scénář. Dílem za to může scénář, který knihu zjednodušuje a emocionálně zplošťuje (odfláknutá postava dominantní matky, bleskový přerod Arnieho i odbytý Dennisův oblouk), dílem Carpenter, který umí vyčarovat výrazně silnější atmosféru a i s vraždami autem se dalo víc vyhrát. Pochválil bych casting Arnieho i herecký výkon jeho představitele, který fungoval v obou polohách. A fajn byla i přidaná scéna, kde Arnie chytí svého otce pod krkem nebo akce na benzince. Co mi naopak chybělo, byla scéna, v níž Arnie před Dennisem hystericky brečí a řve, že to všem těm hajzlům nandá. Carpenterovo mistrovské období holt vyvrcholilo Věcí. Pro zajímavost, King byl už počátkem 80. let tak populární, že Christina šla do produkce ještě před vydáním knihy. ()
Výstižným šlágrem „Bad to the Bone“ ohraničené pojednání o ďábelsky autonomním Plymouthu Fury a bez ohledu na průměr chromovaného ústí výfuku i o nezdravé fixaci mužů na jejich čtyřkolové miláčky. Za Jamesem Brolinem krotícím černé Auto v '77 se to drží v těsném závěsu. Trošku stočit tachometr stopáže, dolít víceoktanové hororové palivo a přidat nápaditých scén jako třeba sebeklempířství za doprovodu varhan a mohlo by se začít i předjíždět.. Apropo, když k likvidaci Christine nestačí ani buldozer, co ji vzít na D1 a zlomit ji po psychické stránce..? ()
Může to zní trochu divně u filmu takového typu, ale to nejzajímavější na filmu jsou postavy. Obzvlášť skvěle je vykreslen vnitřní rozklad hlavního hrdiny(?). Akční scény s autem jsou výborné. ()
Carpenterovu Christinu můžete brát buď jako nezaujatý divák, nebo jako zaujatý čtenář. Já se rozhodla zůstat s názory a dojmy někde na pomezí. Knihu jsem přečetla během Vánočních svátků a moc se mi líbila. King zde opět dokazuje, jak mistrovsky dokáže vytvářet své charaktery, rozvíjet je, popisovat jejich myšlenky, pocity a vztahy. Oproti knize je zde pár skutečností, které mi ve filmu docela chyběly. 1. Hlavní postava v knize je Ronald LeBay, zajímalo by mě, proč se rozhodl Carpenter zaměnit jména a ve filmu z něj udělat George LeBaye, tedy jeho bratra, který sám v románu hraje důležitou roli, nějak mi to nedávalo smysl. 2. Vztah Dennise a Leighy zůstal oproti knize pouze v přátelské rovině a žádný milostný vztah spolu neměli. 3. Jeden z důvodů, co dělá příběh tak skvělým, je ta sněhová nadílka a kalamita, která v příběhu nastane, dodává tu správnou "zasněženi" atmosféru. Ve filmu se musíme spokojit pouze s mokrými ulicemi a lehkým deštíkem. 4. Oproti knize je obsáhlý a rozvedený příběh převeden do jednoduché filmové verze, která vlastně ukazuje Christinin zrod a její nadpřirozenou existenci v jiném světle. A nyní k filmu. Když jsem hned v úvodu uslyšela pecku "Bad To The Bone", kterou jsem až doteď měla spojenou s nezničitelným Terminátorem, řekla jsem si, že by to mohlo i stát za to. Christina je nádherná a mnohým jistě neujde její podobnost s Carrie. Obdařena smrtící silou, zostuzena, pokořena a prahnoucí po pomstě. Obsazení je výborné, John Stockwell coby Dennis vypadá tak, jak bych si ho i dokázala představit, ale Keith Gordon coby Arnie, je parádní. Vůbec tu není tak ošklivý, s obličejem plným akné, jak ho King popisuje, dokonce mi přišel hezký, až shodil brejle. Jeho přerod z outsidera v machra, který má nablýskanou, nebezpečnou, nezranitelnou holku, co dokáže zázraky, je skvělý. Scéna, kdy promlouvá k rozmlácené Christině, je dokonalá a bylo mi ho tu líto. A když poté následuje "Show me" scéna, za doprovodu songu The Viscounts - Harlem Nocturne, mrazilo mě z té dokonalosti. That scene is freaking awesome!:) A stejně jako v The Fog a Halloweenu, i zde projevuje John Carpenter svůj talent pro skládání fenomenálních hororových melodií. Christine rozhodně patří mezi ty vydařené filmové adaptace Kingových děl. ()
Génius napětí a mistr otevřených závěrů John Carpenter, stvořil originální thriller, ve kterém je na jeho poměry neobvykle málo krve. Ovšem nic to snímku neubírá na působivosti. Christine je film o muži, který nadevše miluje svůj vraždící vůz, jenž si sám upravil k obrazu svému a zaslepeně se kvůli své lásce zbavuje všech svých blízkých (hlavní herec jménem Keith Gordon, mi byl pořád povědomý, ale pak jsem si ho správně zařadil do Čelistí 2, kde hraje jednoho z mladých námořníků).Tradičně vysoká, lehce hororová kvalita a několik vynikajících scén, s povedeným rádio závěrem na vrakovišti. Jen si po této projekci nejsem jistý, zda pan režisér auta zbožňuje anebo je k smrti nenávidí (viz. scéna v garážích, kde je k úpravě karoserie Christine použito kladiv a palic). ()
Zoufale nudná záležitost, kterou bych od Carpentera nečekala. Navíc dvouhodinová stopáž absenci atmosféry a hororu jen zvýrazní... No co, i mistr se někdy utne. ()
Som vášnivým čitateľom amerického spisovateľa Stephena Kinga. Musím sa pochváliť, že aj román „Christine“ je súčasťou mojej početnej zbierky jeho kníh. Tragický príbeh o bizarnej, nebezpečnej, záhrobnej láske medzi teenagerom Arniem Cunnighamon a jeho osudovým Plymouthom Fury ročník 1958. Majster King ho napísal v roku 1983 a v tom istom roku bol aj sfilmovaný. Previesť toto literárne dielo na plátna kín sa podujal skúsený režisér John Carpenter. Ja som s jeho filmovou verziou dostatočne spokojný. Dokázal jemne poupraviť scenár, takým spôsobom, aby nenarušil pôvodnú Kingovu predlohu, ktorej sa inak dosť striktne drží. Starý dobrý rock´n´roll; veľké, silné americké autá z päťdesiatých rokov; genialny spriadač desivých príbehov Stephen King a priekopník horrorovej kinematografie John Carpenter to je teda poriadne silná kombinácia. **** ()
Kingova Christina patří k těm jeho (několika málo) knihám, které se mi nečetly příliš dobře, nicméně to, co s tím příběhem udělal John Carpenter, je obdivuhodné. Je to pořád béčko, ale je hrdé. Zábavné i napínavé, stylové od úvodních titulků po úplný závěr. Je jedno, že nad některými scénami nebo nad jednáním některých postav by si člověk mohl ukroutit hlavu, protože sem se právě takové věci hodí. Scény jako první "samooprava" nebo ta v plamenech jsou nezapomenutelné. ()
Reklama