Režie:
George HickenlooperScénář:
Captain MauznerKamera:
Michael GradyHudba:
Edward ShearmurHrají:
Sienna Miller, Guy Pearce, Hayden Christensen, Jimmy Fallon, Alexi Wasser, Colleen Camp, Illeana Douglas, Shawn Hatosy, Edward Herrmann, George Hickenlooper (více)Obsahy(1)
Slíbil jí, že z ní udělá hvězdu, jakou vždy chtěla být. Svůj slib splnil beze zbytku. Zaujala ho okamžitě, jakmile poprvé přišla do jeho ateliéru v bývalé továrně na klobouky. Díky své neobyčejné kráse a nepřehlédnutelnému charismatu, se mladá Edie Sedgwick stala takřka přes noc ikonou pro tisíce lidí. V polovině šedesátých let plnila titulní stránky prestižních módních časopisů, plátna kin a byla samozřejmě také ozdobou snad všech večírků. Konec její kariéry i života přišel ale stejně rychle a brzy, jako její závratný vstup do světel reflektorů. Ocitla se ve společnosti nejhorší spodiny. Věčně opilá, věčně zfetovaná, věčně bez peněz. Nedokázala se o sebe postarat a všichni se k ní obrátili zády. Přestože zemřela v pouhých 28ti letech, svět na ni nezapomněl. Nejméně dvě písně Boba Dylana jsou prý právě o ní, skupina The Cult pro ni také složila píseň a ve videoklipu dokonce použili originální Ediiny fotografie...
George Hickenlooper si vybral do hlavní role nádhernou Siennu Miller (Po krk v extázi/Layer Cake, Casanova). Světoznámého Andyho Warhola zde ztvárnil vynikající Guy Pearce (Memento, Proposition) a v postavě Ediiny velké lásky poznáme mladého Haydena Christensena (Star Wars II, III). Film se před příchodem do kin potýkal se spoustou problémů. Například Bob Dylan chtěl zabránit promítání tohoto snímku. Film podle něho prý naznačuje, že múza Andyho Warhola zemřela právě kvůli němu... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (172)
Mohlo se to jmenovat třeba "Mistr nudy", nebo "Dekujeme, že nespíte". nebo třeba "Nechoď na mě". Má přítelkyně má ráda filmy o umění. Což o to, já také (Friduča např.), tak jsem jí chtěl udělat radost a šli jsme na Warhola. Jejich život byl zajímavý, chtěl jsem se něco dozvědět o nich a o jejich dílech a zjistil jsem jen to, že točili ujetý filmy a fetovali. O nějakých obrazech nepadla snad ani zmínka. Jeden z nejhorších filmů roku. Dal bych 1*, ale nejde to. Pan Hickenlooper mě neprávem vytáhnul do kina na jeho ztvárněnou nudu. Ano, ten film byl o ničem. Na konci filmu jsem si říkal, jestli tento film náhodou nenatočil Warhole. ()
Holka Warholka to neměla lehký. Propadla iluzi, že se naplavila na něco úchvatnýho a jedinečnýho a že si to nemůže nechat ujít a tak se vyflákla na svoje obrázky, na sebe a stala se ozdobou na císařových nových šatech. Divná doba, kdy konzerva polívky a koláž ze zvratků vyvolávaly vzdechy obdivu, měla svoje kouzlo a vtip - jestli to celý nebyl vtip, ale i toho je třeba, aby se mohl obrátit list a bylo z čeho vystřízlivět před skokem do dalšího paradoxu. Factory girl je o jedný andělsky čistý mrkačce, která se vynořila z davu, byla při TOM a s důvěrou se nechala umazat. Já jsem si přečetla jen pár z většiny kritickejch komentářů a ty mě na rozdíl od filmu vůbec nebavily, tak jsem je stopla. Ať žije Sienna Miller! ()
Špatné. Extrémně špatné. Na první pohled konvenční biografické ohlédnutí, které uráží tím, že se Warholovu výjimečnost snaží vměstnat do obyčejných životopisných škatulek, s nulovou originalitou a bez vlastního uměleckého vkladu. Na ten druhý pálí do očí hlavně nejapné herecké producírování, jemuž vévodí Pearceova parodie na Warhola, bolí ale i tupá doslovnost při vysvětlování Edieiních vnitřních pochodů. Hickenlooperův film je zmatený, prázdný a blbý. Bez vystižení genia loci, bez závanu tehdejší nálady, bez otisku charismatu skutečných předobrazů. Fascinuje mě, že někteří místní uživatelé to nezáživné a povrchní parazitování neprohlédnou - že se nechají oblbnout dobovou hudbou a hezkými obrázky a hned mají pocit, že "něco z toho viděli". 30% ()
– Myslím, že vaše dcera bude velmi slavná – A za jakou cenu, pane Warhole? K filmu jsem přistupoval jako tabula rasa. Nepopsaný list papíru. Jako člověk neznalý dění na americké pop artové scéně šedesátých let a jenom matně tušící, že Andy Warhol byl člověk tvořící divné plakáty a dlouhé filmy. Čekal jsem, že pro mne Warholka bude velice poučnou exkurzí do oněch let. Poučnou ani trochu, nudnou velice. Nevadilo mi, že hlavní postavou je Edie Sedgwick, její postupné pronikání do Factory jistě skýtalo atraktivnější a divácky akceptovatelnější materiál nežli otevřený pohled na Warholův bouřlivý život. Vadilo mi, že Edie nebyla ničím zajímavá. Za svou lehkovážnost zaplatila životem, fajn, co se dá dělat, mám být dojatý? Mám důvod být dojatý? Pokud můžu posoudit z dostupných fotografií, Sienna Miller je Sedgwickové (ne)skutečně podobná, u některých materiálu jsem nedokázal rozpoznat, která z nich dvou to je. Také její gesta, její vystupování, její rozkošný úsměv, prý dokázala dokonale okopírovat, čímž vytvořila perfektní kopii, bohužel (stejně jako celý film) postrádající duši. To samé platí o výkonech Guye Pearce (Andy Warhol) a Haydena Christensena (Bob Dylan, jehož jméno nikdy nezazní) – oba se snaží podobat svým reálným předobrazům, plnohodnotné postavy, se kterými bych alespoň malinko sympatizoval, však vytvořit nedokázali. Největším problémem Warholky (český distributor po dlouhé době opět zazářil) je absence jakékoliv dějové kostry. Jde o sérii pěkně zrežírovaných výjevů, které ovšem nedrží pohromadě. Film se tříští na jednotlivé segmenty a nedokáže po celých sto minut udržet vaší pozornost. Pobavilo mě, jací blbci mohli (a stále mohou) být v Americe považováni za umělce a pokud blbci nebyli, po zhlédnutí stejně nemám důvod si to nemyslet. Je mi jedno, co dělali, jak žili, proč zemřeli a můj zájem vidět něco od Warhola, slyšet něco od Dylana, klesnul z nuly do minusových hodnot. George Hickenlooper natočil nudný a nezajímavý film, nejvíc zamrzí, že jej nenatočil špatně. Hudbou a oblečením dokázal zdařile evokovat dobovou atmosféru. Jak mají současní režiséři v oblibě, snaží se také on stírat rozdíly mezi fikcí a realitou – například použitím zrnivé kamery nebo výpověďmi lidí, jež Sedgwickovou znali. Kdyby dokumentární pojetí nebylo „znevažováno“ patetickým a svůj účel stejně neplnícím komentářem „k lepšímu změněné“ Sedgwickové… stejně by to asi nebyl moc dobrý film. 40% Zajímavé komentáře: Cival, maxi6, anais, Silence, chef ()
Warholovu tvrobu vůbec neznám a jelikož jsem ještě povrchnější než o sobě říkal Andy Warhol ve filmu, šel jsem na film kvůli tý krasavici na plakátu. Bohužel ve filmu jsem naprosto postrádal tempo i emoce. Což je u příběhu, kde osud s člověkem zametá jak s uschlým hovnem dost zásadní. Sienna Miller si připisuje na své konto obě hvězdičky. Jednu za užasný herecký výkon a druhou za to, že mám zase v myšlenkách novou krásnou princeznu o které v noci můžu snít. ()
Chcel by som byť pri tom všetkom osobne, aby som sa presvedčil, či celá tá partia okolo Warhola bola aj v skutočnosti taká banda kreténskych, sfetovaných a skrz-naskrz nesympatických a naničhodných snobov, ako ich vykreslil tento film ;-). Som si skoro istý, že nie, že to boli popri tom všetkom aj zaujímaví ľudia. Sienna Miller hrá solídne, Guy Pearce je iba jeden veľký afekt. Ak je to filme najsympatickejšou postavou týpek hraný Haydenom Christensenom, tak to už je čo povedať, preboha. Škoda, že nevytiahol svetelný meč a všetkých ich nerozsekal, vrátane režiséra a celého štábu. Bolo by o jeden pseudointelektuálny shit menej. ()
Jeden z řady biografických příběhů, který nevybočuje od normálu. Prostě je tragický, dramatický, vzestupný a sestupný, tak jak to u postav, takovýchto filmů bývá. Warholka neměla jednoduchý život a víceméně si za to všechno mohla sama i když dost introvertní Andy Warhol v pozadí tomu relativně dopomohl. On Andy Warhol byl dost magor, aby jeho múza měla možnost zešílet, což se také povedlo. Viděl jsem pár vteřin jeho několika, snad osmihodinového filmu o tom jak jedna postava spí na gauči a dost mě to vzalo. Nevím k čemu to bylo, ale potkat ho, radši se vzdálím a uteču jak nejrychleji to půjde. Guy Pearce onoho režiséra ztvárnil opravdu pozoruhodně stejně jako Sienna Miller Warholku. Celkově si film dle mého nemůže stěžovat na herecké výkony, problém je spíše v samotném příběhu. Když už chci natočit nějaký biografický film, tak očekávám, že mě bude něčím šokovat, opravdu šokovat. Filmy Ray a Čistá duše jsou toho zdárným příkladem. Věřím, že to v té době nebylo jednoduché, ale tak jak ke mně film přišel, zničehonic zase odejde, aniž by cokoliv zanechal. Snad jen vzpomínku na zbídačenou postavu a fakt, že jsem se u toho nenudil, ale přišlo mi to všechno dost průměrné. Mimochodem víte jak se pozná klasický americký film? Třeba tím, že rodina Andyho Warhola zde mluví rusky :D ()
║Rozpočet $7miliónov║Tržby USA $1,675,241║Tržby Celosvetovo $3,570,324║ ()
Průměrné na všechny způsoby. Možná ještě lehce podprůměrné. Jako biografie kohokoliv mi to nepřijde rozhodně nedostatečné. O Edie nebo Andym jsem se nedozvěděl ani část toho, co bych opravdu chtěl. Postavy jsou chladné, kromě Edie asi nic necítí. Bohužel ať je Sienna Miller sebehezčí scénář jí nedovoluje být múzou nejen Andyho, ale i diváka. Guy Pierce se snaží být věrohodným Andy Warholem, ale celá osobnost Andyho Warhola je poměrně komplikovaná a pro diváka ve filmu může působit jako šedá nezajímavá myška. Několik roliček známých tváří potěší, až když si jich všimnete, ale nejsou vůbec důležité. Factory girl mě od první chvíle zajímala a je mi velmi líto, že to takhle nevyšlo, ale je nelze přehlédnout její nedostatky. ()
Scénář: Captain Mauzner .. Prázdné jako plechovka od polévky tvého přítele. Tohle retro mi tedy bohužel nesedlo. Těšil jsem se hodně, nespoutané šedesáté léta, umělci drogové a sexuální avantgardy a v neposlední řadě moje oblíbená kočka Sienna Miller. Jenže nezachutnal mi tento film. Je svým způsobem hladný, bez emocí, jen symbolický a odtažitý. Dokumentární vyprávění příliš klouže po povrchu, jenže bez smělého přitlačení na pilu nemá snímek v nepřeberné konkurenci životopisných portrétů čím zaujmout a zapadá mezi suchý průměr. Možná je to záměr, kam se chtěl režisér ubírat, ale v tak sterilním prostředí bez výrazných úletů, tak typických pro tuto uměleckou vrstvu prostě propadá. Postava Edie Sedgwick je nakonec ta jediná o které se něco málo dozvíme. Svět kterým propluje, však zůstane zahalen pod umělou maskou pudru a extravagance. 50%. ()
Jsem hluboce povrchní člověk, řekla pop-artová ikona Andy Warhol. Factory Girl je hluboce povrchní ...nebo povrchně hluboký? portrét jeho múzy...aneb Jak dívka s rodinnými traumaty Edie Sedgwick získala svých patnáct minut slávy a ztratila všechno...Pro Warholovu tvorbu mám slabost, ale George Hickenlooper natočil poněkud mělký, vizuálně blyštivý film. 5/10 ()
Najskôr troška histórie. Slovák Andy Warhol sa narodil v roku 1928, zomrel 1987 v New Yorku a hoci si svojho času získal nemálo nepriateľov, ktorí sa mu posmievali za to, že svojim spôsobom netvorí žiadny druh "známeho" umenia (mali pravdu. V skutočnosti stvoril nové odvetvie.), dnes je pokladaný za legendu pop artu. Ostatné si zistite sami. A film? Musím priznať, že aj keď mi žily netrhá, je mi oveľa bližší, ako TRÓJA a podobné falošné maglajzy, teda opulentné epické veľkofilmy s neuveriteľnými rozpočtami a plejádou hollywoodskych tvárí, pretože vo svojej obyčajnosti a civilnosti je poctivejší k prístupu k svojmu (náročnejšiemu) divákovi. Človek hádam aby toho Guya Pearcea (PROPOSITION) prestal podceňovať. Šesťdesiate roky líčia americkí filmári ako fascinujúco atmosférické. Žiť by som v nich však nechcel. Kino Považan 2007 ()
Továrna na umění aneb Jak z lidské bytosti vytvořit umělecký objekt. Bez emocí. // ()
Warholka selhává už ve svém prvotním záměru natočit životopisný film o dobové hvězdičce americké popkultury 60. let, která se záhy předávkovala drogami. O nic víc než zachytit životní příběh lehkomyslné holčičky z bohaté rodiny scénář neusiluje, jenže to je proklatě málo. Edie Sedgwick nepředstavovala nějakou výraznou osobnost, není zkrátka dostatečně zajímavá jako ústřední hrdinka filmu. Tohle by fungovalo řekněme u Janis Joplin, ale v tomhle případě měl být film spíš než o bezvýznamné oběti drog o Warhol Factory, bizarním prostředí newyorské umělecké komunity nasáté drogami a jejich snobské klientele. Takhle je jediným plusem přítomnost Sienny Miller, které to opravdu sluší, i když už jí drogy nezadržitelně táhnou ke dnu. Tady si člověk uvědomí, čím se inspirovala móda heroin chic style v 90. letech. Nic víc už na tomhle kousku zajímavého není. Celkový dojem: 35 %. ()
Herci byli dobře vybráni, svých rolí se také zodpovědně zhostili, zvláště Sienna Miller do své role krásně (typově) zapadla, příběh Edie Sedgwick byl také docela poutavý, ale to zpracování... Já měla celou dobu pocit, že se dívám na film a ne, že prožívám nějaký příběh, bylo až příliš poznat, že je to prostě "film". A tak by to být nemělo. A co ta krásná 60-á a 70-á léta? Po celou dobu sledování na mně vůbec nesálala žádná atmosféra tehdejší doby, všechno mi to přišlo takové až moc umělé a nepřirozené, jakoby se to odehrávalo dnes. I charaktery postav byly dělané příliš z povrchu. Nejvíce mi na tomto filmu chyběla přirozenost. ()
........Kreace Gye Pearceho a Sienny Miler, které se mi až po druhé projekci dostaly hodně hluboko pod povrch mého nitra. Příběh, který přichází přesně 10 let po uvedení podobné autobiografické záležitosti / Basquiat, USA 1996 / naprosto stejný, avšak v ženské podobě...... Bizarní, extravagantní, kouřový, barevný, tajuplný, dokumentární........tak jako sám Andy Warhola, pro mě tajuplný muž, který svou duši odkryl jen málo komu. Guy v roli Warholy je naprosto přirozený, "opravdu působí příliš bez života" - vždyť hraje autistu.....Sienna v roli ženy, která nebyla milenkou, ale jen oltářem na jeho kultu pop artu. Zaujala mě už v Alfie, ale zde v roli dívky velkého umělce si vystřihla opravdu znamenitě, od příjemné girl, až po zbídačelou trosku. Obzvláště zajímavá je její předfilmová příprava vodkovou dietou, kdy zhubla na xxxs a poté její postelové scény, které nelze brát jen jako hrané. S velkým očekáváním, se blíži další film se Siennou : HIPPIE HIPPIE SHAKE, takže uvidíme, jak se opět vybarví a předvede.......Snímek je velice rychlý, střihově dokumentární, střídající detaily s pozadím, proměna barev s černobílými flashbacky vás rozhodně nenechá v klidu. To vše je podbarvené dobovou hudbou 60´let, bizarnostmi v sídle alobalových dýchánků a mejdanů, drogami, sexem, rock´n ´rollem. Kdo tu dobu neprožil na vlastní kůži, asi nepochopí.........V každém případě retro, které tady už dlouho nebylo..... ()
Jsem neviděla horší šedesátkový orgie. ()
„Kdo byla Edie Sedgwick? Edie Sedgwick byla kombinací všech žen postižených tragédií, které přišly před ní.“ S biografickými snímky bývá často potíž. Dopad na diváka je často minimálně rozporuplný, ani George Hickenlooper (holt, každý nemůže být Forman) nenašel ty správné skulinky, jak se k divákovi dostat. Natož odvahu se do tématu pořádně obout. A samotný Warhol se z téhle rutinní, povrchní sondy oprávněně obrací v hrobě. Neřízená střela Edie, jinak krásná a perpektivní dcerka bohatých rodičů, odešla do New Yorku, aby se stala obletovanou hvězdou. Osud však s ní měl jiné plány. Setkání s undergroundovým guru, nesmělým a zakomplexovaným experimentátorem Andym Warholem jí udělalo „jen“ múzou. A brzy i sebedestruktivní troskou. Odpovědi tak našla v drogách, které se jí staly osudné. Zemřela záhy. Myslím, že precizně vyšperkovat scénu autentickými kulisami, ušít dokonale padnoucí dobové kostýmy a zvolit správné úhly kamery (i když kameramana Gradyho pochválit musím) nestačí. Factory Girl trpí veškerým klišé biografických snímků, valí si to na dost nudné vlně, utápí v nicneříkajících dialozích a stejně tak disponuje i dost směšnými vedlejšími postavami (nelíbila se mi ani už dlouhá léta nezajímavá Mena Suvari coby Richie, natož absolutně – a už po několikáté – nepřesvědčivý floutek Hayden Christensen). Na Sienně Miller se mi naopak moc zamlouvá, jak dokáže být všude jiná. I když i tady (přes nesporné herecké kvality) jí Hickenlooper spíše schovává za všechny ty šílené účesy a výrazné líčení, ale když jí to scénář dovolí, je radost jí sledovat. Škoda, že to samé neplatí o práci režiséra!! ()
Průměrná biografie. O Andym Warholovi jsem toho před sledováním snímku moc nevěděl. A tak jsem se rád nechal uvést do jeho světa a do světa Edie Sedgwick, o níž jsem neměl vůbec žádné povědomí. A můj dojem z tohoto filmu je takový rozpačitý. Na jednu stranu to byla perfektní výpověď o životě jedné ženy, která chtěl být slavná. Na druhou stranu je to však jen další z těch nudnějších biografických snímků, které se vlečou a čekáte, jak ten člověk asi mohl dopadnout. Zde je to tedy navíc doplněno postavou Andyho Warhola a Boba Dylana, a možná právě to dodává filmu na zajímavosti. Bez těchto postav by to zřejmě byl jen nudný biografický příběh, který by ani nestál za vidění. Ale Guy Pearce a především Hayden Christensen jsou kořením tohoto filmu a díky jejich výkonům a výskytu jejich postav v tomto filmu jsem se rozhodl hodnotit průměrně. Protože samotný život hlavní hrdinky mi zase nepřišel až tak zajímavý. Proslavila se, brala drogy, zemřela. To na film nestačí. Ale právě Warhol s Dylanem dělají film zajímavějším. Takže tento průměrný biografický film hodnotím průměrnými třemi hvězdičkami. ()
O Edie Sedgwick som v minulosti čítala niekoľko smutných článkov,a to najmä v súvislosti s jej drogovou závislosťou a predčasnou smrťou.O jej zvláštnej ,,láske" k Warholovi som,samozrejme,tiež čítala,ale to,že ju na sklonku jej krátkeho života tak hanebne odkopol,som ani netušila.Byť niekoho múzou a inšpiráciou predsa znamená doživotný údel a nie len krátkodobý pracovný vzťah,na konci ktorého čaká ženu osobný úpadok a všeobecné opovrhnutie.Warhol bol podľa tohto filmu slaboduchá,cynická a lakomá sviňa,ktorá nemala ani šajnu o tom,čo je skutočný život.Výsostne nesympatický Guy Pearce nasadil môjmu odporu voči Andymu Warholovi doslova kráľovskú korunu.Sienna Miller,naopak,ukázala,že na úlohy slávnych,osudom ťažko skúšaných žien je ako stvorená.Jej Edie si zaslúži uznanie,hoci film sám o sebe je len priemerný. ()
Reklama