Režie:
David OndříčekKamera:
Richard ŘeřichaHudba:
Jan P. MuchowHrají:
Marek Taclík, Klára Issová, Ladislav Mrkvička, Jaromír Dulava, Jaroslav Plesl, Dita Zábranská, Jaroslav Rudiš, Kamil Halbich, Igor Chmela, Tatiana Dyková (více)Obsahy(1)
Grandhotel je místo mezi nebem a zemí. Místo, kudy plují mraky a lidské touhy. Metaforický příběh je zasazený do slavného hotelu tyčícího se nad Libercem. V něm, jako strážný a vězeň zároveň, pracuje Fleischman, údržbář a amatérský meteorolog, který chtěl mít k nebi tak blízko, jak jen mu to život dovolí. A výš to už nejde. Výš můžou jen ptáci a blázni a Fleischmanovi chybí ještě jeden rok, aby se jím stal. Liberec je pro Fleischmana klec, místo, které ho svazuje dávným slibem a nechce ho pustit za své hranice. Každý den Fleischman myslí na jediné, vznést se k nebi a uletět z hotelu, z Liberce, ze života, který se mu vůbec nedaří. Blázen by sestrojil křídla, Fleischman si šije balon, ve kterém uletí. On není blázen. Mohlo to být už brzy, kdyby mu do života nevstoupila Ilja. Tichá pokojská, která jeho myšlenky táhne znovu k zemi, protože tam patří člověk srdcem. Jenže Ilja není sama, už dlouho se trápí ve vztahu s Patkou, arogantním číšníkem, který je přesně tím důvodem, proč se schovat do mraků. Patka nechce Ilju pustit, všechno, co v životě dělá, dělá přeci pro ně. Pro ni. Pro štěstí na zemi. Jenže Ilju to táhne vzhůru za Fleischmanem. (Bontonfilm)
(více)Recenze (393)
Prostě jako o ničem. Třeba. ()
Ondříček si vybral slabší chvilku, ale v rámci české produkce se stále jedná o slušný průměr. Osazenstvo Grandhotelu je znovu z ranku exotů, postavy však moc zajímavé nejsou. Ondříčkův osobitý režisérský rukopis je tak možné vidět jen na padnoucí hudební složce a stylových tazích kamery kolem Ještědu a jeho ikonického vysílače. ()
„Kdybys večer někam chtěla jít…tak si vem pláštěnku, bude pršet.“ Pro mě osobně jde o Ondříčkův žánrově nejproblematičtější film. Jistě, v základu to je tragikomedie, dostatečně vtipná (i když méně než jindy v porovnání se standardem režiséra) a také mile„posmutnělá“, ovšem místy se tu objevují až překvapivě vážné scény, které byly podle mě zbytečné (třeba takový Franzův odchod ze scény), přitom některé z nich stačilo jen odlehčit. A také je tu vyšší koncentrace hlušších míst (nejdebilnější je pasáž v kuchyni). A to je škoda, protože tyhle detaily to všem těm kladům Grandhotelu kazí. Myslím jimi tu nezaměnitelnou atmosféru (spolu s hudbou a pěknými záběry), řadu vtipných scén (revizor, sedačka, popelnice, obchoďák, nemocniční čekárny, tykání) a hlášek, stejně jako vcelku fungující romantickou linku (nejvíc se mi líbila ta momentka se zvířaty, přišla mi nádherně přirozená) a v neposlední řadě casting a postavy (vydařili se zejména hajzlíci Dulavy a Plesla, no a samozřejmě Taclíkův nesmělý podivín). Vychází mi to ještě na slabší 4*, ale docela „fousově“. „A fakt je to i na mravence?“ – „No jasně, to je úplně na všechno. All in one.“ ()
Jako prostě, takhle to nefunguje... Grandhotel už od samotného začátku jeví známky snahy o "artovější snímek pro masy". Nemá cenu nijak pohlížet na děj, ten totiž absentuje, jedná se o starou známou taktiku záznamu z úseku života. Z širšího hlediska ovšem Grandhotel opravdu špatný není, tedy minimálně jeho nápad. Minimálně hotel, jakožto místo děje se totiž nesmírně osvědčuje. Jedná se o jednou z nejvděčnějších filmových lokací, neboť nabízí neomezené množství možností. Postavy se mohou objevit jen za určitým účelem a během několika sekund opět zmizet, není žádný problém dotáhnout na místo děje zajímavé situace od jinud a těch možností je víc... Ondříček jich však bohužel příliš nevyužívá. Jediné k čemu zde hotel slouží je umístění jednotlivých postav na jedno místo. Grandhotel nemá problém s vizuálem, jak tomu u českých filmů bývá, ale se strašným scénářem, kterému moderní režie z bůhví jakých důvodů nejde kupředu, ale všemožně jej ignoruje. Grotesktní sbírka absurdně degradovaných charakterů totiž nemá čím zaujmout, čemuž napomáhá záhadná absence hrdiny, se kterým bychom se mohli identifikovat. ()
Co dodat... Velmi nevyvážený, ale jinak vcelku milý a nekonfliktní film... a s nádhernou hlavní rolí, kterou je vyjímečný a krásný Ještěd ()
Okrem podarených hereckých kreácií (pri charakteroch postáv tohto typu to inak nazvať nemôžem) a asi troch štyroch naozaj pointových vtipných scénach sa nad týmto filmom znáša obrovský otáznik nespokojnosti. Ako čistokrvná komédia mi to teda určite neprišlo. Dráma a romantika hrali dosť dôležitú rolu. Kvalita týchto žánrov kolísala ako zmeny počasia počas filmu, ale inak som sa nenudil, hlavne od druhej polky, kde som si konečne privykol Ondříčkovej filmovej náture. Nabudúce to snáď bude lepšie. 55%. ()
Grandhotel od Ondříčka je trošku někde jinde, než Grandhotel od Rudiše, ale pro obojí platí prostě jako žádný slunce v duši. Kašlat na happy life a rychle zmizet.cz. Nebo naopak? ()
Další česká óda na malost, ale k čemu je Ještěd s mraky? Když smysluplně se tu rozehrává jen Ladislav Mrkvička a Jaromír Dulava? A přitom ani jeden z nich není Schmeling... A co to cameo Tatiany Vilhelmový? Jinak se unudím nad neživotností nahoty Kláry Issový a nechtěně retro působícími interiéry hotelu. Fascinující je vystřižená linie s Vandou Hybnerovou. ()
Proč tvůrci podobných nesmyslů raději neinvestují do něčeho nefilmového? ()
No tak nevim, od Ondříčka jsem čekal něco víc. Příběh sice nic moc a herci se taky dvakrát nepředvedli. Po technické stránce je to ale výborný. Kamera, nádherné scenérie a hlavně hudba se dosti povedly. No a u Ondříčka je to tak napůl. Některý scény jsou dost dobrý, ale u některejch jsem si zase nebyl jistej jestli tohleto jako fakt myslí vážně (většinou za to mohli dosti blbý dialogy). Suma sumárum je to další ze série současných českých filmů, který sice měl potenciál, ale nakonec to je pouze průměr. ()
I přes velmi slabé ohlasy jsem byl s Ondříčkovým dítkem vesměs spokojený. Na naše poměry to bylo vizuálně bohaté, mimořádně čisté dílko, čisté ve smyslu asijsky jednoduché. Outsider, hotelový poskok, sušenkář a amatérský meteorolog Fleischman se vyhýbá lidem a raději v hliníkovo-laminátovém hotelu nad Libercem sleduje mraky a zapisuje stav počasí. Marek Taclík se ho zhostil výtečně, skloubil podivínství s chcípáckým vystupováním, kterým si možná získá diváka. Stejně jako další ztroskotanci, rozuměj zaměstnanci, hotelu, kteří si ale i přes odbyté psychologické vykreslení svoji beznaděj oproti Fleischmanovi relativně uvědomují. Tady potěší nemalý herecký talent Kláry Issové, která coby servírka Ilja snad jako jediná dokázala vybruslit z figurkaření, které ostatní setřást nedokázali. Věkově jde o třicátníky, mentálně ovšem o nevyzrálé losery, kteří přešlapují na místě – ne proto, že se bojí změny, ale proto, že nic jiného by ani nesvedli. Vadí tu víc věcí: žánrová nevyhraněnost, absence umělecké vize, vykonstruované motivace, nepřirozené reakce většiny zúčastněných.. a našlo by se toho víc. Prostě čím víc se mluví, tím je to horší. Ostatně dialogová nemohoucnost je asi největším problémem celého ještědského vyprávění. Právě Ondříčkova poetika by mi s přispěním skvělé hudby Jana P. Muchowa bohatě stačila, škoda, že se na plátno neustále snaží tlačit vtipné momenty, které ne vždy fungují. Protože jistá tajemná magičnost tu z plátna bezesporu čiší.. ()
Chvílemi dobré, chvílemi se to zase vyhouplo někam úplně jinam. Prozatím mé hodnocení nechávám na 4 a časem uvidíme. ()
Střídavě oblačno. Mnoho vtipu do ještědských výšin nedoválo, místo toho se tam - patrně kvůli řidšímu vzduchu - lidé mění na podivně pokroucené maňásky s křečovitým slovníkem...Ale nutno uznat, výhled je odtamtud krásný... ___ Typický Ondříček, jen už poněkud vyčpělý. ()
Hvězda navíc za Bílý Tygři Liberec, jelikož jim taky fandím =) ()
Fleischman mi svým stylem života okamžitě někoho připomněl. Mám říct koho? Asi ne. A stejně je to jedno. Každopádně mě tato postava díky tomu dost zajímala. Stejně interesantní je i myšlenka situovat film do nějakého konkrétního českého města (a ne Prahy) a obkroužit kamerou Ještěd. Ale pak už se všechno mocně vzpírá mým zkušenostem s reálným životem a dobrými filmy. Scénář je napytel, o dialozích darmo mluvit, nad chováním postav jsem si mohla hlavu ukroutit. No prostě uf. ()
"To se hnedka pozná dobrá micina. Že jí ty koziny tak trčej, co? To mi neříkej, že jí tak rajcuje to počasí. Jestli ona v sobě nemá takový ty kuličky japonský, jako ty gejši. Slyšels to? To cinklo. Ty vole, to cinklo." Jaromír Dulava přímo neskutečný. Grandhotel sice nedosahuje kvalit Samotářů nebo Jedné ruky, ale určitě se nejedná o špatný film. 70% ()
jako prostě 55% ...a klárka má pěkný kozičky ()
Jiný humor než narážky na sex a sebeukájení se zde nevyskytuje, takže víc jak 2* to rozhodně nebudou...Jediné, co zde za něco stojí, jsou záběry na Ještěd, což mi ale přijde u komedie docela málo. Chyba: Na začátku filmu, ve scéně, kdy Marek Taclík smrká, mu kapesník odfoukne silný vítr doprava. V záběru z větší dálky ovšem letí na opačnou stranu, tj. doleva. ()
P.Ondříček sa jednoducho rád rýpe v medziľudských vzťahoch, životných peripetiách a tak celkovo v mozaike interpersonálneho prostredia. Kamera vynikajúca, zábery vychytávkové. Hlavné postavy akoby odchytili zo psychiatrického oddelenia - kumulácia nie príliš normálnych protagonistov vyznieva nenormálne a umelo. Na hudbu som si musela trochu zvyknúť, ale vyjadrila, čo chcela. V celku priemerný filmový zážitok. ()
Vtipný a zajímavý příběh z Liberce a hotelu Ještěd. Na Kláru bylo radost pohledět. (( :: ()
Reklama