Režie:
Larry CohenScénář:
Larry CohenKamera:
Paul GlickmanHudba:
Anthony GuefenHrají:
Michael Moriarty, Andrea Marcovicci, Garrett Morris, Paul Sorvino, Danny Aiello, Patrick O'Neal, James Dixon, Alexander Scourby, Scott Bloom, Brian Bloom (více)Obsahy(2)
Na trhu se objevuje nový výrobek. Nikdo přesně neví, co vlastně obsahuje, ani jak se vyrábí, ale zákaznící čekají ve frontách před obchody. Jedno je jasné - věc je k jídlu a má výbornou chuť. Jednou večer si osmiletý Jeison přišel do kuchyně vzít svou oblíbenou lahůdku a s úžasem vidí, že... ožila. Výrobce pěny angažují Davida (Michael Moriarty), bývalého inspektora FBI, aby zjistil oč jde. (Fine Production)
(více)Recenze (68)
Tak tohle se podle mě na abecedním pořadníku kutálelo i od céčka ještě hodně daleko. Pokud to bylo myšleno jako horor, tak byl hodně špatný. Pokud jako vtip, tak taky. Pokud to měla být parodie, tak jsem se smíchy neporval. Takže co teda s tím? Podle mě snad jediná slušně odvedená věc byl obal. A ten vlastně prodává, ne? ()
Můj první horor v životě, nespal jsem pak ještě tři dny. ()
„Sme Američania. Nikdy sme žiadnu vojnu neprehrali.“ – „A čo Vietnam?“ – „Ten sme neprehrali. Prehrali sme ho doma.“ Ďalšia „pecka“ Larryho Cohena (Ono žije, Vlkolak, Ambulancia, Návrat do mestečka Salem´s Lot). Trocha mi to pripadalo ako vykrádačka Slizu od Chucka Russella, ale faktom je, že Pěna zabiják vznikla o tri roky skôr. Ale ďalším faktom je, že Russellov Sliz je remakom filmu z roku 1958, tak sa sami rozhodnite, kto asi koho vykrádal. Dobrou správou je, že scény s penou sú ešte i dnes, v roku 2021, vydarené a trikovo prekvapivo slušné (maskérska scéna s Garrettom Morrisom je vyložene nechutná). Zlou, že ide o bizarný mix hororu a komédie, pričom horor nie je strašidelný a komédia nie je vtipná. Navyše to má fakt dosť mizerný kasting, ktorý prebíja azda len absurdnosť niektorých postáv (plukovník Paula Sorvinoa). Správanie postáv je miestami už za hranicou absurdnosti. ()
ARE YOU EATING IT... OR IS IT EATING YOU? aneb Larry Cohen skládá poctu padesátkovým hororovým klasikám INVASION OF BODY SNATCHERS a BLOB. Střelený námět, dobré masky a efekty a pár výživných scének jako pěna ukrytá v polštáři nebo dobývající se do cisterny s uvězněným klukem. ()
Jogurt zabiják! Supradementní polokomedie zaujme zejména tím, že je vtipná nechtěně v těch chvílích, kdy chce být vtipná chtěně. Její pokusy o humor jsou topornější než výraz Stevena Seagala po celodenním natáčení a tváří se u toho uvědoměleji než patos Michaela Baye. Jako kulisa úžasná záležitost, protkaná dávkou vypečených hlášek a zhola absurdních momentů - podmínkou je, že buď nebudete moc pozorní, nebo si obstaráte několik promile. Kde jinde ovšem uvidíte scénu, v níž agent oznámí vojákovi, že práskl ženě jeho nevěru, načež se ho voják zeptá "dá se vám věřit?" Dá, je to úžasně debilní zábava! (poznámka: velkou porci švandy dost možná obstaral český dabing) ()
Na horrory 80.let nedám většinou dopustit. Mají v sobě ono tajemné kouzlo, nápady a často jsou kvalitně řemeslně natočené. Pěna zabiják ovšem mezi ně nepatří. Příběh nepřináší nic nového, což by nevadilo. Postavy jsou nesympatické, což vadí. Všem jsem tak nějak přál úděsnou smrt, což se bohužel splnilo jen zčásti. Nejvíce mi pil krev slizoun Michael Moriarty a pak ten spratek, co si hloupě vleze do prázdné cisterny a následně z ní nemůže ven. Zřejmě k popukání měly být dialogy typu: ,, Víte, plukovníku, asi se snažíte o mé děvče." ,,S tím bych si nedělal starosti, synku, stejně padneš v boji..." Co je nejsmutnější? Triková stránka. Papundeklová mizerie z amatérské dílny! A to už svůj porod měly za sebou trikové bomby jako třeba Vetřelec (1979) či především Věc (1982). Věrohodnější ostatně byla i Invaze zlodějů těl (1978), a jak se to dělá, ukázal o tři roky později Ch.Russell ve snímku Sliz. Co by jeden dal za alespoň jeden vydatný krvavý gejzír....zlatí Kanibalové.... ()
Tak scénář se moc nepovedl. Chvílema to nedávalo smysl a i když to má zajimavý potenciál, tak to zůstalo jen u dobrého nápadu, ale výsledek dobrý není. Slabší dvě. ()
Pěna zabiják aneb místo jogurtu by se mělo jednat o pivo. Zajděte si do hospody a spatříte tucet mrtvých štamgastů :) Tento horor, místy možná snad i slušný, ale propadá do nižších hodnocení jako olověná kulička v Jogobelle. ()
když už si člověk myslí, že ve filmu viděl vraždit snad úplně všechno... neměl by si to myslet. první hodinka sice hodně špatná, ale chce to moc nevypěnit a vydržet na úsměvné finále. 40% [7. PFF Čakovická Be(´)čka] ()
Ćáry máry fuk - nechá se pouze první půlhodina s nasraným chlapečkem a posledních 20 minut, kdy Pěna teče a teče a máme tu nádherné béčko ala Sliz. Nemusím zdůroznovat nulové napětí, příšerné herce a triky spočívající v kupě pěny, že ne? ()
Poměrně zábavná a hodně béčková kritika potravinářských korporací, která je daleko méně hororem, než jsem původně čekal. Cohenova osobitá režie jakš takš vše drží pohromadě a výrazný Michael Moriarty jako „Mo“ je docela zábavná bizarní postavička, která hláškuje a baví. Celé je to tak nějak přitrouble roztomilé a dětsky naivní, zkrátka taková komediální kuriozita, která se nesmí brát vůbec vážně, i když se očividně snaží i o nějaké poselství. ()
Je to odpad! ajk pena, ale ja inak ako 4* nemôžem:) ()
Taky jsem taková blbiny kdysi vymýšlel, ale dneska už to odsuzuji, když máme tolik krásných a zajímavějším uměleckých podnětů. A reálných. ()
Ten teploušskej jogurt neměl nikdy vzniknout a já jsem díky shlédnutí této zhovadilosti přišel o svou důstojnost. -15% ()
Celkem jsem se pobavil a to je asi tak jediný co na tom chválim... jinak neni to horor rozhodně neee.. spíš takový nevinná, nevědomky hloupoučká komedijka. Dejte si pěnu! ()
Strašně dlouho jsem tento klenot toužil vidět. Je to osmdesátkové béčko jak vyšité. Připomíná to chvilkama sliz a chvilkama Invazi lupičů těl. Zvláštní je ten kontrast v druhé půlce, kdy se celý film s příchodem plukovníka naprosto odlehčí a ubírá se komediální cestou a najednou na konci ten supervážný závěr se závěrečnou reportáží, jak to dopadlo. No je to ptákovina jak sviňa, ale já tohle rád. 60% ()
Až je mi stydno, že mi tohle ve své době uniklo. Jistě bych si to dětsky užil neskonale a nadšen. Takhle jsem se musel vydat až do Polska, abych to viděl, s přívětivým komentářem: "tohle je první horror, co jsem viděla, ještě na základce a hrozně jsem se u toho bála". Je tedy fakt, že vraždící jogurt je docela bizar námět, ale v té skvělé době osmdesátých let prostě šlo všechno. a ten film je minimálně zajímavý, třeba tím, jak tam všechny horrorové scény jsou jakoby navíc (ne, že by byly špatné, to vůbec), ale prostě sledujete normální příběh odhalování nekalých činů, v němž tu a tam odněkud vyteče jogurt a někoho spapá. Naprostý úlet. Miluju to. ()
Už odpočítávám jen hodiny do svého dalšího zahraničního „tripu“ a tak nemělo smysl rozkoukávat další hororovou sérii. Takže i proto jsem zmáčkl tlačítko náhodného výběru ve složce hororových komedií a hle…Pěnu zabijáka jsem ještě nikdy neměl tu čest vidět, takže proč to neudělat v dnešní podvečer. Jediné co mě trochu zaráželo, bylo nepříliš lichotivé hodnocení. Nu což po zhlédnutí filmu musím souhlasit s tím, že tento starý kousek není opravdu pro každého. Rád bych řekl, že šlo o slušně ujetý kousek, ale tentokrát mám k tomu vážně dost výhrad. Asi nejvíce mě na tom všem iritovali podprůměrné herecké výkony většiny zúčastněných. Už dlouho jsem neviděl takovou přehlídku přehrávajících herců napříč celým příběhem, že jsem měl místy chuť to prostě vypnout. Příběh samotný by ještě nebyl tak špatný a občas jsem se skutečně i zasmál, ale s originalitou tu byl Cohen opravdu dost na štíru. Nejenom herecké výkony byli dost nepřesvědčivé, ale to samé se dá říci i o většině akčních scén a vyumělkovaných dialozích. Když k tomu připočítám i otřesný český dabing, bylo téměř vymalováno. Proč téměř? Protože se tu i přes to velké množství nejrůznějších záporů objevilo i několik velice důležitých kladů. Tím nejhlavnějším bylo několik útoků bílé hmoty, které nevypadali vůbec špatně a pak směšné speciální efekty. O jejich gumovitosti se asi nemá cenu moc bavit, ale svůj účel v mých očích splnili. Párkrát jsem se jim i zasmál. Stejně jako hláškám, které vypouštěl armádní velitel (plukovník). The Stuff tak sice moc kvality nepobral, ale v rámci béčkové rádoby zábavy která mi tu byla naservírována, jsem se několikrát docela slušně zasmál. Nicméně tohle nikomu doporučovat nebudu. Když zavřu obě oči a představím si své oblíbené borůvkové jogurty, dám hodně milostivý průměr. ()
Vďaka prostučkému scenáru, vlažným hereckým výkonom a špeciánym efektom, ktoré občas vyvolávajú úsmev na tvári upadol tento Cohenov komediálne ladený horor z polovice 80. rokov do oprávneného zabudnutia. ()
Hrozně blbý nápad na film. ()
Reklama