Režie:
Brian De PalmaScénář:
Brian De PalmaKamera:
Ralf D. BodeHudba:
Pino DonaggioHrají:
Michael Caine, Angie Dickinson, Nancy Allen, Keith Gordon, Dennis Franz, David Margulies, Ken Baker, Anneka Di Lorenzo, Samm-Art Williams, Mark Margolis (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Každý zlý sen má začátek, tenhle ale nechce skončit. Michael Caine v sugestivním americkém dramatu o psychopatickém vrahovi. Žijící klasik americké kinematografie Brian De Palma během své kariéry natočil řadu filmů, které svým kontroverzním námětem způsobily jistý rozruch, zároveň však vynikaly brilantním a do detailu promyšleným filmovým zpracováním. Nejinak je tomu i v případě snímku Oblečen na zabíjení, v němž De Palma v hitchcockovském stylu rozehrává nervy drásající thriller o tajemném zabijákovi atraktivních žen. O jeho identitě by mohl něco vědět psychiatr Robert Elliott, k němuž v souvislosti s problémy v manželství pravidelně dochází Kate Millerová. Její osud se zase protne s příběhem protřelé Liz, které v té chvíli začne jít doslova o život. (Česká televize)
(více)Recenze (172)
Celkem zajímavý film, i když jsem čekal trochu víc. 70% a 4*. ()
Alfred Hitchcock je u mňa na prvom mieste a Briana De Palmu mám veľmi rád. A práve preto nejdem nad 3*. Dressed to Kill sa formálne podobá na Hitcha viac než Hitch sám, no napätie i šok v ňom balancujú s jemnou naivitou a miestami až nechceným smiechom. Ak to De Palma robí schválne, v rámci nadhľadu, potom uberá filmu to, čo robí Hitcha Hitchom a prečo by sme mohli milovať aj túto jeho poctu majstrovi. Ak to nerobí schválne, za naivitou filmu je pravdepodobne podpísaná doba vzniku filmu. A tu prichádzame k ďalšiemu De Palmovu faux pas - Hitchove filmy nestárnu. ()
║Rozpočet $6,5milióna║Tržby USA $31,899,000║Tržby Celosvetovo $32,712,000║ ()
Průměrný De Palma, přestože látka je pro něj ideální a dává to docela dost znát. Bohužel trochu více důvtipný divák si pointu i myšlenku (holt ten Hitchcock...) domyslí vcelku rychle a pak je to jen pěkně udělané čekání na (očekávaný) konec. Technicky tento film není tak extrémní jako Kainova výchova, což je na škodu, protože zrovna zde by se technické perličky vyjímaly a filmu dodávaly na nějaké výjimečnost (o což se snaží snad jen otevřenost k ženským tělům:)). Úchylné, ale ne na tolik, aby to dostatečně zaujalo. ()
Neskrývaně hitchcockovské. Scénářem echt hloupoučce debilní. Co však De Palma kazí jako scenárista, to mohutně dohání jako režisér. Navíc se nebojí využít schopností Bodeho a Donaggia. Nejedna scéna by se tak mohla z fleku dostat do učebnic jako příklad "kterak beze slov pomalu záběr po záběru budovat scénu navozující intenzivní podprahové napětí" či "kterak se několik minut procházet po galerii a nedýchat u toho". ()
Vybalancované mezi napínavým thrillerem a brakem. Zaujalo mě, jak film přeskakoval z postavy na postavu a dlouho nechával v nejistotě, o kom to vlastně bude. 70% ()
Čím více jste z De Palmovy "hitchcockovské" tvorby viděli, tím méně se budete pravděpodobně bavit. Pokud je to vaše první setkání, mohla by to být láska na první pohled ( nebo taky zhnusení - u De Palmy člověk nikdy neví ). Fanoušci dostanou to, co očekávají. Pino Donaggio složil jeden ze svých nejhezčích hudebních motivů. A asi nikdy jsem neviděl takhle esteticky nasnímanou břitvu. -- Pro mě osobně ale zůstává nejzábavnější depalmovkou 80. let Dvojník... ()
Fantaskní oldschool thriller,který na rok 1980 obsahuje skvělý vizuál,fajn zápletku, mnoho erotických scén a celkem obstojné vraždy. Tady musím přihodit čtvrtou hvězdu,jelikož jsem se bavil slušně a vraha jsem neuhádl. 70% ()
Strašlivě špatná režie, děsivě hloupý scénář, příšerně tupé postavy, hrozivě vyřvávající hudba, odporně debilní konec. Ty psychedelické scény, ty softcore scény, ty pseudogore scény. Tak špatný film jsem už dlouho neviděl. A to jsem se tak těšil na Michaela Cainea. Ten je zbytečný. Mohl to být třeba kačer Donald. Nic by to na tomhle tupém filmu neměnilo. Jediná scéna, která mě jakž takž dostala, byl závěr v koupelně. Jinak je to ztráta času. Tenhle film měl úspěch jen proto, že na tehdejší dobu tam je přeci jen dost nahotinek. To už dnes dobrý film neudělá. Hudba vyloženě v některých chvílích ruší. Hrátky s vnímáním postav jsou zdlouhavé a nudné. Jo a nemylte se. Angie Dickinson měla na nahé scény modelku. Jde to poznat z toho, že není vidět zároveň tělo a hlava. ()
"Jsem dívka v tomto mužském těle a vy mi nepomáháte dostat se ven." Když se něco dere na povrch, tak by tomu neměl žádný psychiatr bránit. Já tedy problémům transsexuality moc nerozumím, ale příliš mě nebavily. Nejhorší to bylo do chvíle první vraždy, protože to byla ohromná nuda, kterou kupodivu nedokázalo rozehnat ani nahé ženské tělo a venčení koziček s bobrem. To je velké umění, protože něco takového mne nudilo asi poprvé v životě. Následné honění vraha je už mnohem lepší, neboť má spád, napětí a na ženskou nahotu se naštěstí stále nezapomíná. Mě přitom bavil zarputilý vynálezce Peter, svůdná Liz a samozřejmě oplzlý detektiv Marino, jehož nezájem o případ byl jako vystřižený ze života. ()
Tak nevím, zatímco Hitche mám během let čím dál radši, De Palma mě už tolik nebere jako kdysi. Snad proto, že Hitch nikoho tak okatě nevykrádal. :) Dressed to Kill je i tak jedna z jeho nejlepších variací na Hitchcocka (a tentokrát hlavně Psycho) - řemeslná brilance bere dech a ujetost hodně baví. Dlouho už jsem taky neviděl Body Double, tak jsem zvědavý, co se mnou po letech udělá... ()
Kdo by to byl řekl, že Brian De Palma předběhne standardní tvorbu HBO o dobrých 30 let! Tedy alespoň co se týče zakomponování erotiky a explicitního násilí do filmu. Jakožto nic netušící divák jsem si film pustil v plně obsazeném vlaku a musím říct, že díky úvodní scéně jsem prožíval docela trapnou chvilku. Každopádně konečně k samotnému filmu. Myslím, že je v prvé řadě režijně skvělé zvládnutý. De Palma působivě vypráví optikou jedné z hlavních postav, soustředí se na vykreslování jejich pocitů a buduje tajemnou i přemýšlivou atmosféru. Scénář není příliš sofistikovaný, na poměry roku 1980 sice operuje s "šokujícím" tématem transsexuality, ale dalších záludností se nedočkáme. Když řeknu, že tenhle film je poplatný své době, bude to znít jako urážka, ale rád bych zdůraznil i druhou stranu mince tohoto tvrzení. Na jedné straně máme 80. béčka, u kterých člověk předpokládá, že bude spíše vypínat mozek. V případě Oblečen na zabíjení netvrdím, že se mozek bude točit na plné obrátky, ale film rozhodně není hloupý a z 80. let si právě bere to dobré. Tedy unikátní atmosféru, určitou jednoduchost, ale zároveň neobroušenost svých hran. Líbí se mi i typicky osmdesátkový vizuál prostředí. 7/10 ()
Nic víc a nic míň než sympatická pocta Hitchcockovi od někoho, kdo ho má očividně hodně rád. Je to docela čitelné a co se zvratu týče, je to jasné prakticky od začátku. Ale koukat se na to je zábava. 3 1/2 ()
Nevim, jestli je to tim, že jsem na to koukal jen tak jednim okem, ale tohle se mi moc nelíbilo. Pokud jste viděli Psycho, tak vám bude hned jasný, že tvůrci tam hodně čerpali inspiraci a pravděpodobně vás tak ani moc nepřekvapí závěrečný rozuzlení. On taky hodně napoví i ten českej název. Ale úplná ztráta času to zase nebyla. Pořád to bylo mnohem lepší, než extrémně nudný Psycho. ()
De Palma si hraje na Hitche a giallo. Místy úsměvné, ale scéna ve výtahu a postava prostitutky v podání Nancy Allen jsou fajn. ()
Netuším, jestli Brian De Palma zamýšlel svůj film jako poklonu celoživotnímu dílu Alfreda Hitchcocka, nebo jen napodobil jeho styl ve snaze dosáhnout stejného účinku. Kdybych chtěl být zlý, napíšu, že je to prachsprostá vykrádačka Hitchcockových režijních postupů, i tak se dá výsledek interpretovat. Každopádně snímek Hitchcockovy nejúspěšnější práce v dobrém i zlém silně připomíná. De Palma podobně dávkuje napětí, neúprosně stupňuje očekávání, aby v pravou chvíli zasadil tvrdý, emoční úder. Hitchcockovy snímky obvykle stály na vynalézavé režii, scénáře často bývaly slabší. A Oblečen na zabíjení funguje stejně. De Palma divákovi naservíroval několik lahůdkových scén, přidám se k těm, kteří za předčasný vrchol snímku považují vymazlenou dlouhou scénu v galerii, kde De Palma obratně pracuje s diváckým očekáváním a servíruje svému publiku nymfomanku i jejího potenciálního kata. Problém je v pointě, protože tu jen trochu bystřejší diváci pochopí nejdéle ve třetině filmu. Jako mnoho režisérů předtím i potom De Palma dává přednost efektním scénám před logikou. Na Nancy Allen se hezky dívá, Brian De Palma měl při výběru své životní partnerky vkus a Michael Caine podle očekávání film svou přítomností táhne. Celkový dojem: 65 %. ()
První dějství s A.Dickinson je díky excelentní naraci obrazem (galerie, sen) naprosto úchvatné, nicméně po výtahovém mordu (režisérem mimochodem považovaným za jeho nejlépe natočenou vraždu) nastupuje kriminálně-thrillerová zápletka, která má šanci u diváka uspět jedině v módu emočním, neb v tom logickém jeví známky nezanedbatelné prostoduchosti. Když na tohle přistoupíte, báječně si De Palmovo pukrle směrem k Hitchovi užijete.. Spoiler: Příště bych si přál vraha, co tak často neciví na své druhé já do zrcadla a taky o něco zapeklitější název. Pojmenoval snad třeba Singer svůj majstrštyk „Předstírané ochrnutí“..? ()
Z tria Výstřel/Dvojník/Oblečen na zabíjení (na nejstarší Obsession se teprve chystám) zdaleka nejlepší hitchcocovská variace od De Palmy, v níž nápodoba Mistrova stylu a vypůjčení něco málo z jeho motivů vyústilo v důstojně vypjatý a počas sledování i správně obalamující výsledek. Epilog si však přeci jen mohl De Palma odpustit. ()
Erotický thriller vo svojich začiatkoch a hneď s ohromnými kvalitami. Žiadne lacné, či prvoplánové sexuálne scény. Možno jemná a trošku šokujúca zvrhlosť, ale hlavne kvalitný scenár originálnej kriminálky, dodatočne okorenený hitchcockovským štýlom, mrazivou hudbou a perfektne zvládnutým záverom, kde pointa a zvrat zohrávajú absolútne jednoznačne titulnú úlohu. Stredná výplň filmu by sa dala trošku zhutniť, ale aj tak to De Palma zvládol nad očakávania a takmer kvalitou lízol náznakmi uctievané 'Psycho'. 80%. ()
Na hitchcockovskej premise vynikajúco vystavaný thriler, ktorý v niektorých obsahových a najmä technických sférach odráža filmárske unikáty Psycho alebo Vertigo. Už len keď si všimnete scénu vraždy a minimalistický spôsob jej natočenia - "sekané" pohyby, zakrytá postava vraha - náramne pripomínajúci kultovú scénu v Psycho, musí byť jasné, že v súčasnom filme by takto prevedená vražda pôsobila smiešne, bizarne a nie umelecky. Veľmi ma tiež nadchol celkový kontrast, pozostávajúci z chladného formálneho prevedenia a chvíľami z naivnej rozprávkovej atmosféry, príznačnej skôr pre Lynchove filmy. Navyše oceňujem, že po predchádzajúcom sklamaní z filmu Dvojník, ktorý napriek skvelým desivým aspektom pôsobil príliš rozvláčne a sofistikovane, mi táto de palmovka pochopiteľným súmerným a nie ťažkopádnym dejom poriadne zdvihla adrenalín. ()
Reklama