Režie:
John HillcoatScénář:
Joe PenhallKamera:
Javier AguirresarobeHrají:
Viggo Mortensen, Kodi Smit-McPhee, Charlize Theron, Robert Duvall, Guy Pearce, Garret Dillahunt, Michael Kenneth Williams, Molly Parker, Paul Hodge (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Otec (Viggo Mortensen) a jeho malý syn (Kodi Smit-McPhee) bojují po zničení světa o přežití. Nikdo přesně neví, co se stalo. Byl to jaderný útok? Nebo naši planetu napadli mimozemšťané? Jedno je jisté - miliony lidí zemřely, ať už v důsledku katastrofy, vyhladovění či zoufalství z pomalého umírání lidí kolem poté, co se zastavily dodávky energií. Snaží se dostat na pobřeží a doufají, že tam najdou zásoby jídla, bezpečí i někoho, s kým by mohli sdílet budoucnost. Veškerý majetek si vezou v nákupním košíku vybaveném zpětným zrcátkem, aby viděli, zda je někdo nesleduje. Cestou překonávají řadu překážek a děsivých situací. Naráží na zástupy zoufalých, nepřátelských přeživších, loupeživých gangů i kanibalů. Nemají nic než jeden druhého a snaží se zachovat si alespoň zbytky lidské důstojnosti. (HBO Europe)
(více)Recenze (1 603)
Hodně smutný film, ale líbil se mi. ()
Ten film vás nutí přemýšlet. Není jako většina, kde je to vše sci-fi a na konci happy end s oplodňovací hudbou v pozadí. Opravdový pohled na dny po válce. Dny plné hladu, zimy, gangů, kanibalismu, zvěrstev. Lidi přestávají být lidmi. Vyhrává silnější, bezohlednější, bez výčitek, bez zákonů starého světa. Velmi depresivní vidina, ale bez pozlátka a vzdušných představ. Film to ale nepřehání, snaží se ukázat i světlé momenty. Guy Pearce na konci v roli chlápka u moře je k nepoznání ! ()
Lepší ztvárnění postapokaliptického světa jsem neviděl. ()
Nádherný film. John Hillcoat ukázal že rozhodně umí, a Viggo dokázal že ještě nepatří do starého železa. A maly Kodi McPhee to taky zahrál dobře. V podstatě nemám co více k tomuto snímku říci, bylo to natočeno perfektně, hudba doplňovala skvělou atmosféru, a film byl opravdu velice pěkný.---EDIT---Po přečtení knihy musím říct, že fim se opravdu velice povedl. Zásluhu na tom z velké části má samozřejmě McCarthy, jelikož asi 90% filmových scén jsou podle knihy, a tyto scény jsou na 95% stejné jako právě z knihy. Nicméně podaní Hillcoata je skvělé, a tudiž zásluhy na perfektním snímku musíme kromě McCarthyho, přičíst i jemu. ()
Představte si,že přijdete na stadion,kterej je našlapanej až po střechu,na trávník vyběhne dvaadvacet borců,každej v ruce knihu,a jeden jako druhej usednou na trávníku ke stolečku,a začnou číst.Načež vy je devadesát minut plus sedmnáct minutek nastavení sledujete.Tak asi takhle zábavnej,a možná ještě míň,je tenhle filmek.Hilcoat mě už filmem Proposition dost zklamal,ale tohle je dost děsný.Když se po skončení tohodle filmu ohlídnete zpátky,tak co se vlastně ve filmu stalo.Chůze,kecy,setkání s dalšim špindírou,chůze,kecy,znova bezdomovec,chůze,šestisekundová jakobydramatická scénka a konec.Je neuvěřitelný,jaká bezduchá,po dechu lapající,nic neřešící,ani osvětlující,prostě nic neříkající debilita může tady mít 73%.Byl sem fakt rozhodnutej dát odpad,ale to zase nejde,musim bejt soudnej.Takže stejně jako se režisér vyblil pro nás na plátno,a my kreténi to ještě sledujeme,tak já mu na hlavu nabliju 20%.Ať nežeru. ()
Tak trochu nuda beze smyslu. Vigo je dobrý herec, ale tohle jsem nějak nepobrala. V knížce je nejdůležitější atmosféra, ta se mi tady ale nějak podivně vytratila. Některý knížky by se neměly točit. Nevadilo by mi, že nevím, co přesně se děje, respektive že se nic moc neděje, kdyby bylo na konci nějaký zajímavý vyvrcholení, rozuzlení. Ale tohle? Papá umře a hošík se přidá k rodince (který bych teda za mák nevěřila, podle mě ho sežrali), která může za to, že museli opustit príma bydlení se spoustou jídla? Jo, vážně díky, jdu s váma, dobrou chuť! ()
Podobný filmy mám velice rád, post-katatrofický vize, o životě po totální zkáze. Podobných filmů je celá řada, přesto se tady tvůrcům povedlo přijít z něčím novým, s čím jsem se já jinde ještě nesetkal. A to s "kanibalismem" i v jiných vizích trpí lidi hladem, ale nikde se na vzájem nejí (mimo hororů). Putovat k moři či spíše k oceánu, byla samozřejmě dobrá volba, nebot tam potrava určitě je ryby a pod. Ve filmu je přesto na můj vkus pár nejasností a to třeba co mě docela lezlo na nervy byl ten malý kluk, který byl hrozně vyplašený, čekal bych , že snad ,když v tom světě vyrostl, bude už zběhlý a bude vědět co a jak. Rovněž jsem nechápal, proč nezůstali v tom bunkru, kde měli tolik jídla, určitě bych tam zůstal, dokud, bych všechno nesežral a nezesílil, pak bych se vydal dál na cestu. To že tam podle otce nebylo bezpečno je blbost, zabarikáduju vchod a je postarosti. Co naopak musím pochválit, je to vyobrazení zničenýho světa, opravdu depresivný. ()
Tak nějak si představuji poctivý film. Viggo Mortensen už dřív ukázal, že hrát rozhodně umí a jeho role v Panovi prstenů jistě není vrcholem jeho umělecké kariéry. Cesta je postapokalyptický thriller, nebo také temné roadmovie, které malinko evokuje 28 dní poté. Ovšem bez zmutovaných zombies. Ty v Cestě supluje mnohem horší stvoření. Člověk. Z filmu číší, že jde o adaptaci knihy. Dialogy jsou přesné a nezapřou snahu autora o maximální vcítění se do podobné situace. V tomto kontextu by bylo naivní očekávat akční nářez a já jsem velmi vděčný Hillcoatovi, že to ustál. Většina roadmovie končí dosažením cíle. Tady se jde z pekla na jih. Ovšem v dobré roadmovie, je těch cílů víc a často je podstatně důležitější cesta samotná. Ležet na gauči, chroupat chipsy a sledovat to utrpení, může být také cestou. A hádejte kam (_!_) Ve svém žánru, je to pro mě jednoznačně nejlepší film roku. ()
Viděl jsem trailery, kritika byla pozitivní, ale film mě vůbec neuchvátil. Nevím čím to, ale strašně jsem se na něj těšil, leč byl jsem hodně zklamán. Putování od nikud nikam, bez akce, bez špetky emocí, taková cesta na prázdno a bez ničeho! 35% ()
Z fyzikálního hlediska je konec Vesmíru popisován jako moment, kdy se rozpínání zastaví, hvězdy vyhasnou. Na McCarthyho cestě se toho už moc nehýbe, je zima. Pohyb znamená život, pohyb udržuje oheň. Nejdřív film, potom kniha. Dost mě překvapilo jak jsou si obě formy podobné ale pak mi došlo, že na všudypřítomné popelavé šedi a vztahu otec syn versus biblická apokalypsa se mnoho pozměnit / pokazit ani nedalo. ()
Postapokalyptickým filmom sa skôr snažím vyhýbať a nie ich vyhľadávať, no keď som o tomto počul toľko chváľ, tak som bol zvedavý. Ale nejako ma to neohromilo. Depresívna atmosféra a postapokalyptické kulisy síce úžasné, ale dejová línia filmu úplne priemerná, ba dalo by sa povedať, že až pod úrovňou priemeru. Také bezcieľne putovanie "niekam" na juh, bez väčšieho zmyslu. Úplne ťažkopádne rozhovory bez určitého smerovania. Proste čistá beznádej. A keď už som mal pocit, že aspoň film zakončia nejako schopne, tak som zostal nemilo prekvapený tým čo prišlo. Spomedzi hororových kulís zrazu vystúpi nová nádej - no hotový happyend... ()
The Road je asi nejzoufalejší a nejbezmocnější postapokalyptický film, jaký si jen dovedete představit. Na druhou stranu bohužel příběh skoro zeje prázdnotou v tom horším slova smyslu a není to natočené tak srdceryvně, jak by si jeden představoval. Chápu, že s předlohou asi nikdo už nic neudělá a režisér v tom nemá prsty, ale ten závěr se mi do toho filmu moc nehodil. Čekala jsem spíše něco alternativnějšího. Ovšem hvězdy si zaslouží ty nervy drásající scény, které se jednou za čas objevily v podobě nějakého hrůzostrašného výjevu, který s sebou apokalypsa nese. Škoda, že příběh není trošičku dynamičtější a zapamatovatelnější. Čekala jsem něco o stupínek lepšího. ()
Málokterý film je tak krajně postapo, jako Cesta. Málokterý je tak špinavý, pustý, děsivý, road movie a zároveň hororový jako verze Joahna Hillcoata z roku 2009, podle předlohy Cormaca McCarthyho. Ano, Cesta je pohledem do doby, kterou bychom nechtěli nikdo zažít. Doba, kde se naše představy o postapokalyptickém světě raději netoulají v naší mysli. Představujeme si, že by se naše postapokalyptická budoucnost odehrávala ve více zelené pevnině, kde jde alespoň pěstovat plodiny a lovit zvířata. To Cesta nenabízí. Naturalisticky vás vrhne do světa, kde zvířata vymřela a rostliny uhnily. Zbyl jen člověk, který začal lovit jiné lidi. Viggo Mortensen a Kodi Smit-McPhee (šílený jméno) tvoří castingem skvěle vybranou a profesně k dokonalosti zahranou ústřední dvojici s níž touto pustinou putujete a sledujete jak hladoví k smrti, protože prostě lidé se nejí! Hodně utíkají, hodně se schovávají a pozitivního je potká pomálu. O to více se ale radujete, když naleznou jídlo, nebo mají ke koupeli teplou vodu. Filmaři si dali práci na tom, aby ten svět byl opravdu špinavý, zničený a stejně tak vypadaly i postavy v Cestě, včetně osob které potkají. Žádné umění, žádná krása kultur, které v postapokalypse vznikly jako u Mad Maxe, nečekejte. Zde je to opravdu jen o tom, jak lidstvo v posledním záchvěvu existence přichází o svou lidskost. O umírání... A mrzí mě (a pátou hvězdu proto neudělím). že v závěru tohoto filmu Cesta spěje k jakési formě ne úplně čistého happyendu. Happyendu, který mi přijde trochu nelogický v rámci vykreslení celého příběhu. Pohladí sice po duši, ale přijde mi, že minimálně do filmu úplně nesedí a celý film měl končit o tak pět minut dříve. Přesto ale velký palec nahoru, protože toto si pozornost zaslouží a filmařům se jinak povedlo vše od A do Z. 80% ()
...potažená smutkem, táhlým chladem marnosti, proudem sivé existence, stinné úzkosti...Na ní máme jeden druhého, nedáme zadarmo kůži ani duši. Na ní "čaroděj za sen" Viggo Mortensen, ani post mortem, nevzepřel se víře, předat divákovi pochodeň s nadějnou emocí, že tam, na konci chmurného tunelu, se přeci jednou světlo rozsvítí. ()
Nějakou chvíli si ponesu tu tíživou a depresivní náladu, která na mě během zhlédnutí dolehla. Nejedna scéna byla mrazivá nebo brutální, ale nestalo se, aby se mnou vyloženě emočně zacloumala a já ji musel rozdýchávat. A takhle jsem prožíval celý snímek. Nebyla nouze o kvalitu, jenže nic ve mně nerezonovalo a i přes veškerou snahu, jsem se nedokázal k hrdinům na jejich cestě připojit. ()
Bůhví proč mi to na rozdíl od knihy nesedlo. Možná je to tím, že předloha je výrazně stylisticky pojatá a o dost méně dramatická v mnoha směrech (a taky trochu víc nemilosrdná). Nebo taky tím, že tady se křesťaství tlačí do popředí podstatně výrazněji. Nebo tím, že u vodopádu vzniká duha i bez přítomnosti slunečních paprsků. Nebo taky tím, že ačkoliv je hudba krásná sama o sobě, ve filmu na mě působila rušivým dojmem a mnohdy šla proti emoci na plátně. Takže bych to shrnula tak, že jsme se s Cestou zkrátka minuly. ()
Velmi věrný přepis McCarthyho slavné předlohy, ale nedostatek invence scénáristům rozhodně nevyčítám, protože ve většině adaptací mých oblíbených knih mě spíše naštvou než potěží a pozitiva v nich hledám dost ztěžka. Přitom právě u Cesty by mi změny nevadily, ony by hlavně byly naprosto zbytečné, protože o děj v tomto díle vůbec nejde. Tady jde jen a pouze o atmosféru, atmosféru mrtvé, dusivě šedé krajiny, zahalené oblaky dýmu z nekonečných požárů a o dojem, který v nás tento pochmurný obrázek zanechá. Cesta je filmem o naději, sama cesta je tou nadějí v trudném světě, který už hrdinovi ponechává jedinou volbu - ustojí ji, až přijde čas? Viggo Mortensen podal velmi přesvědčivý výkon, byl Muž přesně takový jak jsem si ho představoval a jeho strohé, emocíprosté vnitří komentáře jako by vypadly z McCarthyho neuvozovaného slohu. ()
Teda filmový zážitek v pravém slova smyslu. Přiznám se, že celý film jsem se strašně bál. Opravdu mrazivá atmosféra jako nikde! Knihu jsem nečetl, ale tento snímek mě zaujal. Atmosféra a smutný pochmurný děj, to je něco pro mě. Výkon sympatického Vigga Mortensena jen umocňují kvalitu snímku. Myslím, že se to velmi povedlo. Bál jsem se! ()
6.2. 2010 - začátek mi s Viggem Mortensenem připomněl skvělé časy Pána prstenů hned ve dvou věcech : Jak měl na začátku ve vzpomínkách toho koně jako v LOTR měl Réga a druhá věc, jak šli s jeho synem mezi těmi zničenými stromy, které byly úplně stejné jako v LOTR. Moc dobře byla udělaná scéna, jak vejdou Viggo a Charlize do toho baráku, kde jsou ti zdeformovaní lidé od kanibalismu, které si s nedostatkem jídla přivodili sami. Celý film měl opravdovou apokalyptickou atmosféru. Příběh se potupně rozvíjel a nejemotivnější samozřejmě bylo, jak zemřel Viggo Mortensen a ještě před svou smrtí řekl pár rad pro přežití svému synovi. Po delší době bych vyzdvihl výkon hudební stránky. Konečně výborný soundtrack a velmi přesvědčivý film. ()
V porovnání s nedávno viděnou Knihou přežití je The Road pochmurnější, špinavější, uvěřitelnější, méně hollywoodská a více apokalyptická. Neběhá tu žádný nadčlověk (Denzel Washington jako v Knize přežití),který je slepý a vyřídí tlupu všiváku mrknutím oka. Je tu pouze umouněný otec se synem, co si snaží zachránit si krk i když už to většina lidí vzdala. Díky spoustě morálních dilemat ztrácí film v druhé polovině dech, o 20 min kratší a byl bych naprosto spokojen. A je ve většině ohledů lepší než Kniha přežití, ale bohužel mě to nechytlo tolik za srdce, abych mohl dát tu čtvrtou hvězdičku. ()
Reklama