Režie:
Christian AlvartScénář:
Travis MilloyKamera:
Wedigo von SchultzendorffHudba:
Michl BritschHrají:
Ben Foster, Dennis Quaid, Cam Gigandet, Antje Traue, Cung Le, Norman Reedus, Wotan Wilke Möhring, Friederike Kempter, Niels Bruno Schmidt, Delphine Chuillot (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Ocitáme se na zdánlivě opuštěné palubě vesmírné lodi. Dva členové posádky se právě probouzejí z hlubokého umělého spánku a s hrůzou zjišťují, že trpí podivnou ztrátou paměti. Nemají nejmenší ponětí, kdo jsou a co na palubě vesmírné lodi vůbec dělají. Jediným zvukem je skličující rachot a skřípot ozývající se z centra lodi. Jediný způsob, jak se dostat ven z této cely, je úzký a tmavý světlík. desátník Bower (Ben Foster), mladší z dvojice astronautů, vleze dovnitř, zatímco druhý, poručík Payton (Dennis Quaid), zůstává a snaží se navázat rádiové spojení. Bower proniká hlouběji a hlouběji do centra lodi a odhaluje děsivou realitu. Astronauti si brzy uvědomí, že oproti původnímu zdání nejsou jedinými pozůstalými na kosmické lodi a rozmotávají její šokující a strašlivé tajemství. Přežití lidstva záleží jen na nich. (HBO Europe)
(více)Recenze (924)
Docela zajimavej sci-fi horor, hlavne teda tim, ze v posledni dobe jich moc neni. Pribeh pusobi dojmem, ze uz to clovek videl nekolikrat a parkrat i v lepsim podani, nicmene hlavni hrdinove jsou porad v pohybu, ubejva cas a nahani je zmutovany kanibalisticky potvory, takze o napeti neni nouze. Navic je vsechno takovy temny, hnusny a spinavy. Ale ze by film mel zase nejak extra strasidelnou atmosferu, to se rict neda, ale par momentu je skvelejch. Prisery jsou docela fajnovy, i kdyz obcas nejaka pusobi lehce smesne a herecka sestava je taky perfektni, hlavne me potesil Quaid v ne zrovna kladny roli. Co se tyce jakoze sokujici pointy, ta ma tu smulu v tom, ze jsem nad nejakou pointou vubec nepremejslel, abych si pak rek, oo boze, no to mi ho teda vyndej, vsechno je jinak, spis to proste pusobi dojmem hm aha tak takle to je, ok no a co jako. No a jinak triky jsou na docela slusny urovni, takze celkove solidni sci-fi horor, ale zadnej extra naklad necekejte. ()
Velice slušně zpracování klasického tématu, které se v mých očích řadí k malým sci-fi překvapením typu Černočerné tmy. Jejích kvalit sice nedosahuje, ale i přesto je na co koukat. Špinavé prostředí obří kosmické lodi kdesi v hlubinách vesmíru rozhodně má co nabídnout, ať už to jsou skvěle vypadající monstra, příjemná atmosféra strachu, nebo slušně bizarní postavy. Rozhodně doporučuju na více než jedno zhlédnutí. ()
Sci-fi horory nemám moc v lásce. Do tohohle jsem se tím pádem nijak nehrnul, ale nakonec mě o to víc potěšil. Rok 2174, naše přelidněná a vyčerpaná planeta je v koncích, startuje záchranná vesmírná loď. Její mise: uchování lidstva na jiném, vzdáleném a Zemi podobném světě. Vrženi do děje jsme současně s hlavním hrdinou, který se probouzí z hibernace a zpočátku ví úplný hovno. Na lodi nic nefunguje jak má, situace se s bližším poznáním jen a jen zhoršuje. Jak brzy zjistí, poflakování se v komplexním systému temných chodeb těžce smrdí průserem... Pocit neznáma, napětí, strachu, v úvodu i klaustrofobie - to vše zvládá PANDORUM na jedna. Nechybí ani taková ta sci-fi rozmáchlost a tíživost situace, plus celkově dost solidní atmosféra. Taktéž nechybí úplně (nechci a nemůžu moc prozradit) výtečná bestiální stvoření. A ze všeho nejvíc jsem se divil, že to působí celkem velkolepě a vůbec ne lacině. Nevím jestli to stálo nějaký větší prachy (řekl bych že ne), každopádně v tomto ohledu nemám jedinou námitku - dobré i na dnešní supertrikovou dobu. Prostředí, masky i triky, to vše se vydařilo, nic není cítit amatéřinou. A ještě jedno velké plus: děj se neustále, neodhadnutelně a zajímavě sune kupředu, nevybalí všechny trumfy hned v úvodu. Naopak, dozvídáme se vlastně téměř až do úplného závěru. Takže dle mého názoru velmi povedený film, který může zaujmout jak fandu sci-fi, tak hororu, tak obojího, tak ani jednoho. P.S. dá se brát i jako takový vesmírný DESCENT. ()
Tak tohle mne fakt dostalo!! Jednak nejsem moc příznivce "sci-fi horrorového" subžánru (až na kultovní výjimky samozřejmě ...). A pokud jde o film "raketa letí vesmírem a posádka má problémy s navidací, přemýšlí kde přistane, zblázní se jim robot atd.", tak tohle vůbec neberu ... Ale pokud do rakety tvůrci filmu lupnou nějakou tu příšeru, tak už mne to baví víc ... Tohle byl ale fakt mazec ... V tom filmu je naprosto všechno ... od postupného probuzení v obrovské raketě, kdy si nikdo nic nepamatuje, přes naprostou vzájemnou paranoidní nevěřícnost a souboje posádky mezi sebou, útěky a souboje s neskutečně nebezpečnýma stvůrama jako by vytaženýma z pekla, všudypřítomné tajemno a záhada co a kdo je vůbec postižen nemocí "pandorum", nebezpečí na každém kroku, temnota, cyberpunková obrazová-vizuální témata atd. Někdo může říct, že režisér nasekal všechna možná klišé a hodil je do hrnce ... jenže ten film je perfektní v tom, že všechny tyto části a pocity, které z něj divák má, jsou skvěle provázané a vyvíjí se přirozeně a postupně ... Hlavní, co ale zvedá film o několik řádů výš, je DOKONALÁ atmosféra!! Od první minuty jsem měl klaustrofobicky staženej zadek a od pomalého rozjezdu, který se stal po chvíli docela zajímavým, film neustále gradoval a nepovolil ani o kousek ... Po celou stopáž filmu se ozývají skutečně nepříjemné pazvuky, všechno duní, nebo hraje nářezová hudba u akčních scén a film strašně intenzivně atmosféricky působí na diváka (doporučuji domácí kino nebo kvalitní sluchátka ...). Ta intenzita působení na diváka je opravdu značná a naprosto mne uchvátila. Naštěstí se nejedná o nějaké rádoby "poselství", ale "hardcore čistý" horror, který ze sebe nedělá víc než je a věřím, že nejednomu divákovi dá docela na prdel ... V rámci subžánru naprostý skvost!!! ()
Konečně! Po Horizontu události přišel zase pořádný sci-fi horor, jehož atmosféru můžete řezat motorovou pilou. Snímek plný stísněných prostorů, všudepřítomných kabelů a neprodyšné tmy nahání strach, úzkost a místy dokonce klaustrofobii. Pandorum má od začátku do konce neutuchající napětí a silné tempo, dále pak povedené masky tajemných příšer žijících uvnitř lodi a na závěr sladkou třešničku v podobě překvapivého rozuzlení. Pravda, akční sekvence jsou docela špatně sestříhané, takže se v nich divák lehce ztratí, ale to je v mém výčtu drtivých kladů malý detail. A nakonec je tu ještě skvělý Ben Foster, jenž zastínil i slavnějšího kolegu Quaida. Zajímavé je, že Foster dokáže vtisknout každé své postavě jakési nezaměnitelné šílenství, trojrozměrnou hloubku, a film od filmu herecky vyspívá. Jen tak dál, Bene. ()
Slušné ... proč jen mě to připomíná HORIZONT UDÁLOSTI ... ()
Zkrátka šálek mého čaje. 90% 12.10.2009 ()
"Jsem moc starej a znavenej, abych si lovil zvěř čestně." A já jsem moc starej na to, aby mě tohle dokázalo zaujmout. Bubáků se totiž nebojím, lekačky mě rozesmívají a děsivý zvuky mě prudí. Nic jinýho tam není. Vlastně je. Má to konec, což mě příjemně překvapilo a taky to má bojovnou divoženku Nadiu, což je kategorie, pro kterou mám slabost. Prostě jsem se u toho byl ochoten bavit, ale zažil jsem jen nudu, utrpení a pár "šokujících" zvratů, který by mě snad i překvapily, kdyby nebyly signalizovaný několik světelnejch let dopředu. ()
Snaží se to být cool sci-fi a přitom je to jen maskovaná teen vyvražďovačka bez teenagerů. Postavy nejdřív hodinu nesmyslně běhají po vesmírné lodi a nakonec se před nás hodí pár "šokujících" zvratů, které byly ale jasné mnohem dřív, než by si tvůrci přáli. Pandorum je buď nedotažené sci-fi, nebo přetažený horor. ()
To že to je trošku vykrádačka Vetřelců a Horizontu událostí, to mi opravdu koule netrhá, protože to je jinak zpracovaný znamenitě. Atmosféra je správně temná, příběh záhadnej a postupně se odhalující, dynamika filmu je taky velká a souboje, ač si tu někdo stěžuje, že jsou moc střihovitý, tak mě to osobně vyhovovalo. Skvělý hororvý scifi, který určitě neni nijak geniální a inovující,i když příběh je dobře vystavěnej a vypointovanej, ale to tomu ani trochu neubírá a určitě to je jedno z nejlepších sci-fi letošního roku ()
Pokleslé žánry jako béčkové sci-fi/horor jsou často matoucí, protože na první pohled nenabízejí nic jiného než nenáročnou zábavu a diváci jsou u jejich sledování naučeni podvědomě "vypínat mozek". Hororové filmy jsou však ale už ze svojí podstaty sondou do strachů, které aktuálně panují ve společnosti; nočních můr, které vyplavou na povrch poté, co se dobrovolně necháme "uspat" v temném kinosálu. Sci-fi má zase neodmyslitelnou spojitost s filosofií, když především spekuluje, zabývá se tím "co kdyby" a obvykle zároveň vychází z toho, "co je". Symptom Pandorum je obojím, a byla by proto chyba se mu podrobněji nevěnovat. (Komentář může obsahovat SPOILERY.) __________ Nejprve bychom si měli definovat, co je to vlastně "symptom". Symptom bývá často zaměňován přímo za samotnou nemoc, ale mnohem víc je zakódovanou zprávou, kterou je třeba rozluštit a pochopit, abychom zjistili, co sami sobě sdělujeme. Symptomy vznikají ve chvíli, kdy se naše podvědomí rozhodlo, že je třeba radikálně změnit životní styl/uvažování, ale naše vědomí to nevzalo v potaz. Symptomy může spustit zdánlivě bezvýznamná událost, která má ale obvykle spojitost s nějakým minulým, potlačeným traumatem. Jakmile situaci zařadíme do kontextu a pochopíme spojitost přítomnosti s minulostí, získáme nad symptomy převahu a tím, jak se následně vyrovnáváme s traumatem, symptomy slábnou. Co tedy znamená Symptom Pandorum? Film od samého začátku sleduje dvě postavy, které se ukážou být jako klíčové - symbolizují klasický souboj nového pořádku (Bower) se starým (Payton/Gallo), který musí být překonán. Gallo je tím, co by Žižek nazval "imaginárním otcem"; mužskou postavou, která se stává přímo ztělesněním falu, a tady konkrétně nabývá až mytických rozměrů. Jako diváci se dozvídáme, že Gallo kdysi jako mladý neunesl zprávu o zničení Země (důvod není známý, patrně jaderná exploze, ale není to podstatné) a pod vlivem Pandora zabil dva zbylé vedoucí členy posádky. Následně se stal jakýmsi Bohem na Elysiu, když probudil většinu pasažérů z hibernace a začal jim vládnout. Poté se zřejmě z nudy opět sám uložil ke "spánku". Destrukce Země je ve filmu metaforou pro to, čemu se dnes říká "konec dějin" - tedy stav jakéhosi bezčasí, tak typický pro postmoderní kulturu a nejrůznější formy nadnárodního kapitalismu. Je příznačné, že do tohoto stavu se oba již zmínění hrdinové v samotném začátku "probouzí" a trpí přitom selektivní ztrátou paměti - jsou si vědomi toho, jakou úlohu na palubě lodi plní (znají svoji sociální funkci), ale už např. neví, jak se jmenuje jejich bratr, nebo kde skončila jejich přítelkyně. Jsou bez identity. (Pokud přirovnání dotáhneme ještě dál, takoví lidé jsou jakýmsi ztělesněním svých profilů ze sociálních sítí, kde je jejich osobnost redukována na nejrůznější předvybrané statusy a nicneříkající, ze souvislostí vytržené fotografie. Životem na Facebooku se uživatelé stávají dvojrozměrnými "lidmi podle (asociála) Zuckerberga", přičemž je pravděpodobné, že profil našich "přátel" nakonec utváří naši představu o nich víc, než oni samotní. Bower a Payton/Gallo jsou v úvodu takovými "oživlými profily".) Dále se ve filmu dozvídáme, že lidé, které Gallo před staletími probudil, se postupně adaptovali na život v lodi (už ze Země byli naočkováni, aby se rychle dokázali přizpůsobit prostředí na nové planetě) a vzhledem k podmínkám se z nich nemohlo stát nic jiného, než kanibalové (monstra). V této fázi interpretace se nabízí srovnání s euro-americkou civilizací, která, stejně jako mikrokosmos lodi Elysium, si buď hraje na Boha, spí, nebo požírá sama sebe a okolní svět. Tím, jak si postavy čím dál víc uvědomují kým skutečně jsou, se musí vyrovnat s traumaty minulosti a řešit problémy, které představuje ztráta kontinuity (destrukce Země) a představy, jak má vlastně vypadat nová budoucnost lidstva. Pokud zmizí jakékoli vazby na historii, opravňuje nás to určovat si naše vlastní pravidla, naši vlastní morálku? Pokud přestávají existovat lidé, zaniká zároveň i Bůh? Samé složité otázky a tak málo odpovědí... 4½. () (méně) (více)
Jak jsem zahlédl v titulcích "produced by P. W. S. Anderson," hned jsem pochopil, proč mám z filmu tak podobný pocity jako z Horizontu události. Zajímavej nápad, slušně natočený, má to nečekaně kvalitní herce, ale chybí tomu smysluplnej scénář, kterej by dokázal dát ději řád, gradaci, postupný odhalování, co se na lodi stalo a vůbec víc logiky a míň klišé. Viz gudaulin, další slova by byly nošením Andersonů do béčka. ()
Jsem trochu, trošičku na vážkách, protože Ben je prostě boreček, ale myslím, že i navzdory němu nechám tenhle film zmizet v propadlišti dějin a za pár dní už si na něj ani nevzpomenu. Ale zdá se mi to jako škoda, protože i v rámci "blbých béček" to mělo skvělý potenciál, jež ovšem nedošel naplnění. ()
Vcelku zdařilá kombinace Pádu do tmy, Horizontu událostí, Moonu, Měsíce 44 ad. ()
Vesmírný horor z ranku SUNSHINE, HORIZONT UDÁLOSTI nebo SUPERNOVA, pro kterýžto subžánr mám velkou slabost. Do prvních dvou titulů má sice PANDORUM hlavně po vizuální stránce daleko, ale zájem konečně zjistit "co se to tu kurva stalo" vás udrží až do částečně předvídatelného, leč pro mě uspokojivého a dosti temného a depresivního závěru. A Ben Foster válí. Dostat to do rukou schopnější režisér, mohla to být pecka, protože námět rozhodně má potenciál, klidně by to mohl být seriál. Začátek navíc připomíná můj oblíbený abíčkovský seriál Galaxia, kde se také dva astronauti vzbudí na prázdné obří kosmické lodi. ()
Mé pocity z tohoto sci-fi hororu dobře vystihl komentář kOCOURa. Na jedné straně je film pevně ukotvený v béčkových vodách, a to ani ne tak rozpočtem, jako spíš celkovým provedením a brakovými motivy, ať už ve scénáři nebo v režijním pojetí, na druhé straně má na klasické béčko velmi slušné herecké výkony přinejmenším v případě ústřední herecké dvojice, má i slušný vizuál, který navozuje přinejmenším v některých scénách náležitě klaustrofobickou atmosféru tajemna a hrůzy, a co je hlavní, má námět, který skýtá obrovský potenciál a za určitých okolností by mohl vést k špičkovému výsledku. Ty okolnosti by znamenaly vyladění scénáře a zejména filmových dialogů, při kterých jsem se musel místy kousat do rtů, abych zadržel smích, ukázat příšerky mnohem později a pozměnit jejich podobu tak, aby nevypadaly jako z duchařského hororu typu Hellraiser a hlavně si dát práci s charaktery hrdinů a s vyházením spousty klišoidních pitomostí. Symptomu Pandorum neupírám zábavnost, schopnost v některých momentech postrašit a v jiných vybudit napětí, ale s tímhle provedením je to kousek, který bych si vychutnal, řekněme, ve 14 letech a v dnešní době musím zkoušet vypínat mozek nebo brát dění na plátně s obrovským nadhledem. Celkový dojem: 50 %. ()
Atmosféricky slušně zvládnutý sci-fi horor, Ben by se mohl přetrhnout a albínští mutanti, co by jste na nedělní oběd k rodičům nepozvali, ovšem na druhé misce vah dialogy patřící spíše do úst komandéra Petera Quincy Taggerta z Galaxy Questu a střihač natolik trpící příznaky nemoci Pandorum, že třesoucíma rukama nebyl schopen vykonat svou práci. Nezbývá, než popřát malým Fosterčatům na Tanisu hodně štěstí.. ()
Prvotní idea byla bezpochyby vynikající, její vhnětení do scénáře je ale nedomrlé a provedení drhne s výjimkou úvodu a závěrečné desetiminutovky způsobem, za který se vyhazuje z filmové školy. Nevadí mi jalové dialogy, ani laciné masky, za nimiž vidím namaskované lidi (anebo liliputy), nepřekousnu ale mizernou režii, která 20 minut buduje napětí, aby ho posléze utopila ve změti nudné, zmatené a povětšinou stupidně zrychlené akce jak ze třetího Kurýra (kdy tvůrci pochopí, že tohle NENÍ cool?), jejíž střihová skladba jde navíc často proti zdravému rozumu. Sakra, vždyť v tom filmu prokazatelně chybí záběry, a to i v klidnějších pasážích! Aspoň že Foster s Quaidem hrají svůj (nad)standard. Což vyniká o to víc, čím častěji je v obraze modýlek Gigandet, jehož svalstvo je nepřímo úměrné hereckému talentu. 5/10 ()
Druhý Horizont události. Atmosférou, tajemstvím a střídmým ustalováním počáteční dezorientace (v prostoru, obrazu a příběhové ose) podepřený rozjezd se v cca polovině stopáže přeleje do scenáristicky natvrdlého béčka s odpovídající logikou, předvídatelností šokujících odhalení a figurkami namísto postav (potud ok, jen je nezbytné si zvyknout na náhlou změnu v žánru i kvalitě), ale i s mátožnou návazností scén a tragikomickým snímáním příšer (trhané či zrychlené pohyby kamery v kombinaci s bleskurychlým střihem). ()
Režisér Christian Alvart si půjčil to nejpůsobivější z filmu VetřelcůHorizontu událostí a Sunshine. Tenhle mix mi vůbec nevadil a po celou dobu filmu jsem byl zařezanej v křesle. Perfektní atmosféra s výbornou "klaustrofobickou" kamerou, že jsem měl co dělat, abych nedostal panický záchvat úzkosti. Víc se o tom nedá říct, abych něco neprozradil. Tohle zamrazení musíte zažít na vlastní kůži. ()
Reklama