Režie:
Werner HerzogKamera:
Peter ZeitlingerHudba:
Ernst ReijsegerHrají:
Michael Shannon, Willem Dafoe, Chloë Sevigny, Udo Kier, Michael Peña, Grace Zabriskie, Brad Dourif, Irma P. Hall, Loretta Devine, Candice Coke, Verne Troyer (více)VOD (3)
Obsahy(1)
V domku na předměstí dojde k vraždě, starší žena je při návštěvě sousedky probodena mečem. Na místo přijíždí policejní detektiv Havenhurst (Willem Dafoe) a zjišťuje, že hlavním podezřelým je syn mrtvé ženy Brad (Michael Shannon), který se zabarikádoval v sousedním domě s puškou a rukojmími. Postupně dorazí i Bradova přítelkyně Ingrid (Chloë Sevigny) a kolega (Udo Kier). Z jejich výpovědí a vzpomínek se pomalu skládá obraz toho, co předcházelo tomuto tragickému činu. Film byl inspirován skutečnou událostí. (lola3121)
(více)Recenze (74)
Ne, nemyslím si, že jsem běžný divák. Jsem pro úchylárny, které mě budí ze sna, ale My Son, My..etc., je jen menším prologem pro něco epického. Je jako králíček ušáček, který na Vás vztyčí prostředníček. Rádoby drsné, ale přitom neuvěřitelně prvoplánové. Nebudu se ospravedlňovat, chci si dupnou a říct, že ne vše, co se tváří jako psychologická hra, dopadne jako Inland Empire, který považuju za piedestal bizarností. Krásných, mimochodem. Jenže v tomhle zmatku a křiku už snad chyběla jen Lady GaGa s obručí hula-hop! ()
Prohlašuje, že se jmenuje Farouk, křičí něco o Bohu a háže po nás ovesnou kaši. Je to trochu matoucí. Kdo by to byl řekl. Lynch a Herzog jsou autoři, kteří se pohybují v takové té šedé zóně zdegenerované filmové řeči, v níž si běžný divák (a teď to sousloví nemyslím vůbec pejorativně, sám se v tomto případě do takto vymezené skupiny řadím) nemůže být jistý, co je myšleno vážně, co je myšleno v sebereflektivní nadsázce, co má býti symbolem pro něco jiného a co žádný smysl nemá. Existují tedy v zásadě asi dva fundamentální způsoby, jak si díla spadající do této zóny užít - buď na ně být dostatečně intelektuálně vyspělý, anebo "jen" přístupný tajemné hře s něčím, co nepřinese výsledek a poznání, nýbrž pouze ehm ... radost ze hry. A já si s těmito pány zahraju vždycky rád. 8/10 ()
Dlouhou dobu jsem se po shlédnutí filmu rozmýšlel, jestli mu dám tři nebo čtyři hvězdičky. A stejně si nejsem pořádně jistý, jestli to konečné hodnocení ještě neupravím. Werner Herzog točí ty svoje blázny a jeden takový blázen se objevil i v tomhle filmu. Tenhle film ale není nic obvyklého. Tím Vás Herzog přesvědčí už v titulcích, kde zaregistrujete, že se na filmu, nejenom producentsky, podílel i samotný Lynch. Ta jeho atmosféra v tomhle filmu prostě cítit byla. Každopádně s tou změtí současnosti a minulosti jsem se tak nějak byl schopný vyrovnat. Prostě jsem před plátnem měl šílence. A Herzog ze současnosti přecházel do minulosti, aby mi vlastně vysvětlil a tak trošku očistil to, co se na začátku filmu stalo. Čekal jsem ale, že to bude mít trošičku hlubší myšlenku. Nejenom proto, že Herzog točí dokumenty o různých zapomenutých kulturách po celém světě. Nakonec jsem se ale žádného výraznějšího vysvětlení nedočkal a právě proto si pořád nejsem jistý, co si o filmu myslet. I tak...natočeno skvěle. Napětí se střídalo s krásnými záběry Peru, ale ve výsledku? Tak trošku taková prázdná schránka bez myšlenky. ()
Pokus o natočení Lynchovsky laděného thrilleru.... ()
Nechápu, že na takovou pakárnu sehnal tak luxusní obsazení. Nejlepší byl rozhodně Brad Dourif, jako buranskej strejda. Každopádně mi ten film přišel dost zbytečný a bez pointy. ()
Executive Producer: David Lynch. ORLY. ()
Původně jsem měl za to, že s MY SON, MY SON, WHAT HAVE YE DONE (dále jen MS, MS, WHYD) budou spokojeni jak Lynchovi, tak Herzogovi fanoušci, protože fúze jejich rukopisu dopadla na výbornou, ale jak si tak čtu komentář pode mnou, zjevně jsem se spletl. Přitom filmy režiséra i spoluscénáristy (Herzoga) a (výkonného) producenta (Lynche) si nejsou zase tak vzdálené, co se týče pojetí prostředí, které má vliv na psychiku jedince, a postav v něm, protože se jedná o schizofreniky s oidipovským komplexem a obsedantně-kompulzivní poruchou. Spíš než o redukci a banalizaci obou autorských přístupů dochází dle mého k vzájemného obohacení, protože co méně obeznámený považuje za znak rádobypříslušnosti k jednomu z tvůrců, to obeznámenější vnímá jako záměrnou a poměrně zábavnou sebeironii či upomínku na svá, nikoliv producentova díla (trpaslíka si Lynch nárokovat nemůže, viz Herzogův debut). Dílo navíc neustále svádí na cestu v případě žánru, vyprávění i stylu. U procedurálního policejního dramatu nejde o zodpovězení otázky "kdo/jak", ale "proč", přičemž z dramatu o cestě se stane černohumorná podívaná. Rashomonovské vyprávění zodpovídající zmíněnou otázku prostřednictvím výpovědí několika lidí je ovlivněno v případě vzpomínek postav čerpáním informací od jiných - nespolehlivých, přičemž se oproti narativním konvencím otázky ze začátku nezúžují, ale naopak rozšiřují, aby se jako deadline nakonec vyjevilo něco zcela jiného (proč? - míč). Styl poté přejímá postupy divadla ve filmu, protože se jedná o film o divadle (brechtovsky zcizovací postupy a významová inscenace postav a věcí před kamerou ve specifickém pojímání toku času), a i když nám mizanscéna poskytuje nadbytečné množství vodítek, divák pointu stavící na hlavu předchozí viděné neodhadne. Natáčení na Lynchem tolik oblíbenou, ale Herzogem nenáviděnou kamerou dává obrazu specificky lucidní kvalitu a umožňuje okázalým způsobem porušovat zaběhnuté konvence (pokud se nepletu, není užito figurativního záběr-protizáběr, diegetická hudba se stává nediegetickou a na onen přechod je později ironicky upozorněno). Opětovně tak Herzog natočil film, který splňuje požadavky cílové divácké skupiny, přitom je vůči jejich očekávání mladicky podvratný. Botou na černém želé (pochopíte, až uvidíte a viděli jste dokument o Herzogovi) je pak herecké obsazení, kdy až na jednu výjimku jsou skvěle sehraní herci obsazeni dle typů, které ztvárňují v jiných snímcích. Až na casting tedy platí, že nejen sovy, ale i plameňáci totiž nejsou tím, čím se zdají být. ()
Myslel som si, že to bude aspoň trochu hororové, ale žiaľ, jedná sa len o čistú psychologickú a únavnú drámu s množstvom flashbackov a neuveriteľne pomalým tempom. Ktorý debil napísal, že je to horor? Keď už je reč o akejsi hre s divákom, radšej uprednostním Hanekeho tvorbu, prípadne Trierovho Antichrista, tam sa aspoň niečo dialo. Toto šlo úplne mimo mňa a rozhodne by som to nikomu neodporúčal. Asi fakt nie som "intelektuálne vyspelý", možno už len preto, že som v komentári užívateľa Bluntman rozumel tak maximálne trom vetám (a možno ani to nie). ()
Mám rád Michaela Shannona. I tady má jeho plameňáky obklopený podivín něco do sebe. Ale já nejsem člověk, který by se vyžíval v podivnosti. Co mi nedává smysl, tak to ve mně většinou nezanechá takový ten uspokojícně uzavřený dojem, což mě štve. Přesto jsem si ten film svým způsobem užil - všechno, co předcházelo matkovraždě. ()
Pro mě těžko polykatelný snímek o silně narušeném muži, který řešil v mysli pro nás někdy tolik nepochopitelných věcí, že jsem z toho byla místy docela zmatená. Tady bylo namístě spojit současnou realitu s návraty do minulosti vyprávěné přítelkyní a kolegou z divadla pro pochopení jeho činu. Ale i tak to bylo dost náročné. Nicméně tvrdím a budu tvrdit, že Michael Shannon se pro tyhle typy film narodil, byl totiž opět naprosto skvělý. Ta čtyřka je jak omletá vodou řeky v Peru, kde Brad byl. SPOILER: maminku bych též měla chuť zlikvidovat. ()
75% Fůze Wernera Herzoga a Davida Lynche s božím obsazením. Tady se nadá asi moc šlápnout vedle. Baví mě jak se Herzog snaží popasovat se styly svých režiserských souběžníků (Ferrara, Lynch). (ps. zelený list nutný) ()
Existuje film, který produkoval Lynch a režíroval Herzog. Bizarní? Opravdu bizarní je jenom to, že ten film svět přehlédl. Protože má to nejlepší z obou a přitom v něm není jediný kompromis. ()
My Son, My Son, What Have Ye Done je spíše jakousi syntézou tvůrčích přístupů - Herzoga jako režiséra a Lynche jako producenta - než pouze čirým Herzogovým autorským počinem. Použití digitální kamery (s níž Lynch už nějakou dobu experimentuje), časté pohledy herců do objektivu kamery, spodní nasvícení tváří herců od zdrojů světla a hlavně značná divadelní (strnulá) stylizace vytváří absurdní až groteskně zvrácenou (lynchovsko-herzogovskou) atmosféru, narozdíl od Lynchových pozdních děl jde ale spíše jen o divnost, jež je determinována optikou jednotlivých postav - svět nevnímáme skrze hlavní postavu Brada (Michael Shannon), ale skrze jeho snoubenku a známého, podle jejichž vyprávění si divák konstruuje fabuli, tedy utváří celkový vševědoucí názor na hlavní postavu. [==] Ani herci tuhle podívanou v ničem nenarušují, jak je zmíněno v jednom z komentářů, protože hrají téměř to samé, na co je u nich divák zvyklý - Michael Shannon (Nouzový východ, Brouk), Chloë Sevigny (Americké psycho, Zodiac), Willem Dafoe (Americké psycho, Pokrevní bratři) a Grace Zabriskie (Městečko Twin Peaks, Zběsilost v srdci) - minimálně u Shannona a Zabriskie tohle stoprocentně platí. No a kam jinam děj filmu umístit, než na maloměsto nebo předměstí, kde v míru a poklidu žijí ti největší úchyláci a masoví vrazi schovaní za kulisy svých neuvěřitelně nevkusně upravených domů, kterých je za velkou louží jak zrnek písku na Copacabana... ()
Herzog ma na svedomí niekoľko vydarených “True crime” dokumentov, a tak som sa domnieval, že film podľa skutočnosti s obdobnou tematikou ma v tomto grcanice hodnom počasí (35+) príjemne zamrazí. Lenže toto je taká lacnejšia kópia tvorby Lyncha, ktorá ma sama o sebe tak či onak nebaví. Fakt mimo mňa, takéto čudesno melodicko melancholické spracovanie .. ()
"Synka nikdy více, neb se mi rozskočí palice!" Nemohla jsem tedy jinak než volati Boha. A máš to Farouku!! ()
Tvůrci, tvůrci co jste to provedli... Tragická nuda k uzoufání. Opět rádoby reálná trapárna co se zaštituje sloganem který občas upřímně nenávidím. Inspirováno skutečnou událostí.10% ()
-Někteří jen hrají ve hře, jiní rolí žijí.- Psychologické drama o muži, který se vydal do Peru, kde prohlédl. Jeho vnitřní hlas se stal cestou, po níž se rozhodl jít. Dvě dějové linie se prolínají - co bylo a co právě je, aby nakonec složily celý příběh tak, jako když k sobě dáváte dílky puzzle. -Občas pochybuji, kdo je horší, jestli my poldové, nebo kriminálníci.- Snímku dominují výborné herecké výkony. Trocha symboliky, občas se zastaví čas, plameňáci a barvy, kdy převládají bílá, blankytně modrá a černá. Působivé jsou interiéry...ty tunely...Chce se mi napsat - typický Herzog, co málokdy osloví někoho jiného, než své příznivce. -Jeden Řek se sem nedávno přistěhoval. Musel jsem začít zavírat ovce na noc, byly z něho nervózní.- Řecké tragédie jsou tak staré, a při tom popisují výjevy ze života, které jsou mimo čas. p.s. doporučuji nečíst zdejší obsah, o filmu je dobré nevědět vůbec nic. ()
Dokonalá symbióza mozků Wernera Herzoga a Davida Lynche. Jedna z nejlepších scén tady: https://www.youtube.com/watch?v=hcPav-MET-A ()
Dva z mých oblíbených režisérů ve společné akci, podporováni dvěma z oblíbených herců mého třetího oblíbence, co si přát víc? Snad jen trochu smyslu v tom všem?:-) ()
Od leguánů k plameňákům snadno a rychle aneb oidipovský komplex v rozporu se sebou samým. Nesedne to zřejmě většině, tenhle mix Herzoga a Lynche mi ale osobně dělá až nebezpečně dobře. Udělala by se reklama, vydělalo by se spoustu prachů. Bylo by to skvělý. - Reklama na co? - Co já vím? Ale bude to skvělý. ()
Reklama