Režie:
Tom HooperScénář:
Peter MorganKamera:
Ben SmithardHudba:
Rob LaneHrají:
Michael Sheen, Timothy Spall, Jim Broadbent, Colm Meaney, Stephen Graham, Giles Alderson, Maurice Roëves, Martin Compston, Peter McDonald, Joe Dempsie (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Film Klub prokletých vypráví temně humorný a konflikty nabitý příběh Briana Clougha (Michael Sheen) a jeho nešťastné 44 dní dlouhé trenérské mise u tehdejších anglických fotbalových mistrů: Leeds United. Bez svého věrného asistenta Petera Taylora (Timothy Spall) po boku a s šatnou plnou hráčů, kteří – zdá se – spíše podporují jeho konkurenta Dona Revieho (Colm Meaney), projde Clough během pouhých 44 dní nečekanou zkouškou agresivity a geniality. Taková jsou fakta příběhu. Příběhu Klubu prokletých. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (353)
Brian Clough, veľké meno anglického futbalu. VO filme prezentovaný sčasti aj ako arogantný a neprispôsobivý, no vždy šiel za svojou víziou a vždy ju mal jasnú. Nie vždy mu však priali okolnosti. ()
Velice příjemná britská záležitost, pro fotbalové fajnšmekry a především milovníky anglické Premier League vyložené potěšení, okořeněné navíc skvělým hereckým výkonem Michaela Sheena. ()
Pro fotbalové fanoušky v sobě film nese jistou přidanou hodnotu, přesto není prvořadě o fotbalu, ale o muži, který si myslel, že přesně ví, co chce a jak toho dosáhnout. Jeho balancování na profesní špici je nápaditě prolínáno s namáhavou cestou, která tomu předcházela. Obsah filmu je v zásadě vážný, vtipnost mu dodává režie (lakonické zobrazení výsledku zápasu vydá za tisíc slov a stovku záběrů) a Cloughovo nehorázně sebevědomé vystupování. Michael Sheen se ovšem dokázal vyvarovat toho, aby z legendárního trenéra učinil karikaturu kariéristy. V citlivěji pojatých scénách za veškerou tou nezdravou drzostí a bezohledností tušíme chlápka, který zkrátka touží po úspěchu. Hůře dopadli tehdejší hráči Leedsu. Tom Hooper přehnaně nesází na efekt, namísto častých střihů si vyhrává s mizanscénou, hloubkou a barevností záběrů a výborně využívá zkratky, díky čemu má film velmi sympatickou stopáž. Formální střídmost narušuje akorát pár zpomalených záběrů během zápasu. Na každým coulem anglický film jsou moc americké. Stejně tak nasládlý konec. Ten možná odpovídá realitě, ač stěží včetně usmiřujícího dialogu, ale svou náladou je úplně jinde než předchozí minuty. Mým převažujícím dojmem je přesto nadšení, jsa osobou fotbal nesledující ani nehrající, hltal jsem se zaujetím každou minutu. 80% Zajímavé komentáře: genetique, Vitason, mm13, Morholt ()
Kdo zná z medií Chosého Mourinha musel si připadat jako v Jiříkově vidění. Ale joo zazněla tam jedna věta, který mě sedí v hlavě doteď a Miša Sheen jí řekl po nebo před zápase s Juventusem, kdy mu předseda klubu chtěl diktovat sestavu. To totiž platí hlavně na dnešní "moderní" fotbal, pro koho že se fotbal ještě vlastně hraje ? A nejsou přednější grilovaný kuřata ve VIP než samotná hra ? Fotbal se čím dál tím víc stává trapnou karikaturou v rukou politickejch zkurvysnů, zazobanců s nulovým vztahem ke klubu a jeho tradicím (Slavie, Bohemka, Baník ) kde se slovo VIP skloňuje častěji než v prezidentských pozvánkách na reprezentativní večeři. Kde se musí dávat úplatky, za výhru, úplatky za remízu, kde se musí dávat úplatky za pořadelství šampionátu, kde je přednější reklama na dresu místo jména hráče, kde slovo fanoušek známená "ááá to je ten povl, ten dobytek, ten poslední odpornej rušivej element naší snobský a neupřimný, kdysi tak krásný hry zvaný fotbal". Takže lidi jako je Chosé, nebo tady Brian či náš Hofťa nebo Franc jsou to poslední přitažlivý na fotbale, sportu, který za svou masovou popularitu u obyčejných lidí platí až příliš vysokou daň. Dobrej film, moc dobrej film z dob kdy se fotbal ještě hrál pro lidi a ne pro mocipánský paňáky. ()
Ne, tenhle film opravdu není ani tak o fotbalu (originálně pojaté ztvárnění samotných zápasů je výrazné plus!), jako spíše o jednom geniálním talentu, který musel dojít k osobnímu prozření. Michael Sheen je coby Brian Clough absolutně dokonalý. Nekompromisní vyřídilka, nepopiratelné charisma, ale taky sobectví a bezohlednost jsou všechny vlastnosti této anglické trenérské legendy, které zvládá s naprostým přehledem. A je to hlavně on, kdo tomuto konceptuálně ne až tak tradičnímu životopisu přihrává k finálnímu skórování do branky diváckých sympatií. Že je ten závěr faulem minimálně na žlutou kartu nepopírám, ale proč někdy nepřivřít oči. 4 a ½. ()
Kdyby José Mourinho viděl tenhle film, asi by se posral zlostí. Vždyť s jeho egocentrickým jednáním ho předběhl trenér, který už tenkrát, v sedmsesátejch letech, ukazoval, že se s ničím a nikým nesere. To se mu nakonec také stalo osudným. Uvidíme, co se Josému stane osudným. Takhle držkovat nejspíš nedokáže věčně. Brian Clough to taky nedokázal. Proto nám museli autoři ukázat ten přiteplenej závěr, kvůli kterýmu jsem musel jednu hvězdičku ubrat dolů. Jinak je ten film ale absolutně bezchybnatý. Je o fotbale, je o člověkovi, který mi připomíná božského Josého, a já jsem jak v sedmém nebi, když tohle všechno vidím ve filmu, který je ještě kromě toho všeho, dobře natočený. ()
Fotbalovému fanouškovi plesá srdce radostí. Filmů s fotbalovou tématikou totiž nevzniká mnoho a ještě méně jich je kvalitních. Naštěstí mezi ně patří i tenhle zeširoka uchopený příběh legendy jako je Brian Clough (a také Petera Taylora a Dona Revieho), který potěší upřímností, skvělým obsazením a prostředím, které nás vrací o 40 let zpátky. Středobodem je právě velkohubý charismatický trenér, který diváka dokáže neustále bavit. Z tvrdých utkání není bohužel ukázáno příliš, ale nevadí to, protože tu jde o něco jiného. O celé tehdejší chápání fotbalu, úspěchů i jedno obrovské ego, které jednou muselo narazit. PS: většina tu předhazuje Mourinha, ale vždyť ani není Cloughovi podobný tak, jak tvrdíte. Mourinho jedná s maximální možnou vypočítavostí a taktikou, provokuje a přenáší tlak z hráčů na sebe. Tam kde Mourinho ví co dělá, tam Clough narážel na své ego a nepromyšlené jednání. ()
O tom, že Portugalec José Mourinho měl svou trenérskou reinkarnaci na přelomu 60. a 70. let v Anglii, se můžeme přesvědčit v tomhle nadmíru sugestivním (tak trošku komediálně laděném) dramatu z britských ostrovů. Biografický film o arogantním, ale výjimečně schopném fotbalovém trenérovi, který je nadmíru mediálně zdatný a ve své sebestřednosti si ukousne příliš velké sousto, je hereckým koncertem Michaela Sheena i ostatních herců. Režisér Tom Hooper zvolil nelineární dějovou linku, v níž lze celkem snadno mimo části curriculum vitae Briana Cloughe nahlédnout i pod pokličku fotbalového života a porovnat kus cesty, kterou fotbal urazil od dob, kdy vrcholoví hráči na tréninku běžně holdovali cigaretám a před ligovým zápasem se posilnili hrnkem kafe. Kdeže jsou ty doby... ()
Čekal jsem klasický sportovní film "kterak outsider s loosery k vítězství došel" ve fotbalovém podání. A ono nic. Hlavní náplní je trenérská "válka Roseových", perfektní dobová atmosféra, příjemná nadsázka a Michael Sheen, který opět exceluje. Tentokrát jako ambiciózní, schopný, ale na špičku nosu si nevidící manažer. Prostě snímek, který miluje kopanou a nebojí se to dát jasně najevo, byť v něm fotbal jako takový vlastně ani neuvidíte. A ty způsoby jak jsou (ne)zprostředkované samotné zápasy jsou velmi vynalézavé. ()
Moc dobrý film. O Premier Leaugue v 70. letech jsem nevěděl zhola nic stejně tak o Brianu Cloughovi. Po zkouknutí toho, co dokázal s Derby County a Nottinghamem Forrest mi už loňský titul Leicesteru nepřipadá tak jedinečný. Michael Sheen tu byl perfektní a to ho jinak moc rád nemám. Líbil se mi kámošskej vztah s Timothy Spallem. ()
Trenérem mužstva Leeds United se stává Brian Clough, nejlepší mladý trenér v zemi..... Vraťme se o 6let zpět: Derby County stojí v FA cupu proti Leeds United a – zde je prvopočátek dramatu a šílených ambicí, které postupně začnou srážet nejen jeho, ale i jeho mužstvo. Mám rád sportovní filmy. Fotbal je obdivuhodná hra. Miluju fotbal. Anglickou ligu. Co víc dodat. Plno trenérské psychologie, protože sport nejsou jen vítězství. Mám pocit, že se mne to týká, fandím Brianovi , jenže postupně zjišťuji, že to zase není až takový sportovní film, na jaký to nejdřív vypadalo. O to víc je však ten příběh pravdivý. O trenérovi, kterého jeho ego málem zničilo. Ale pochopil…. Film plný fotbalového prostředí podle skutečného příběhu dvojice Brian Clough a Peter Tailor, která v letech 1979 a 1980 vyhrála s Nottingham Forest Pohár mistrů evropských zemí. PŘÍBĚH **** HUMOR ** AKCE * NAPĚTÍ ** Víte že: Brian Clough pracoval v Nottinghamu až do roku 1993, kdy odešel do důchodu? ()
Dost bylo fair play a týmového ducha! Sportovní film potřebuje ve svém čele arogantního nadaného hajzlíka sršícího charismatem s přenádherným ostrovním přízvukem (jak od Pythonů), jehož sebevědomí je přebujelé jak černobylské dýně. Ať pak klidně dostane přes držku, ať se chová jako malý fracek a debil. Jen když se naň báječně kouká. To je on, jeden z nejsympatičtějších drzounů filmového plátna. Silné ***. ()
"Brian Clough über kurva alles." Cesta jednoho namyšleného EGA k poznání reality je plná kvalifikovaných keců o fotbalu, ale hry samotné si divák příliš neužije. Když už kamera totiž výjimečně nakoukne na pažit, tak se takřka výhradně věnuje kopání do protihráčů a s nadhledem kašle na rozvlnění sítě. Jako celoživotní nakaženec nevyléčitelnou formou fotbalové horečky, který dokáže mnoho hodin bez přestávky rozebírat výhody i bolavá místa jednotlivých herních systémů, jsem byl se snímkem velice spokojen. Fandy, kteří při rozborech elektronickou tužkou prchají na WC nabírat síly na druhý poločas, tento snímek asi zcela neuspokojí. ()
Nemam moc rád sportovní filmy, kde se dohromady míchaj archivní záběry ze skutečnejch zápasů a do toho občas nějakej detail na herce, který předstíraj, že uměj hrát fotbal. Zejména ten obtloustlej, kudrnatej zrzoun, co hrál Bremnera, byl teda ukázkovej drnokop. Tady se naštěstí odehrává děj hlavně v zákulisí. Na hřiště se moc často nepodíváme. Jinak na celym filmu se mi nejvíc líbila scéna, kdy si jeden borec dával asi tak 5 minut před začátkem utkání v šatně cigáro. ()
Sportovní filmy, to je moje, ale tohle mě moc nenadchlo, jelikož se to v drtivý většině stopáže odehrává spíš v takový dramatický a manažeršký rovině a samotnej fotbal je zatlačenej hodně do ústraní a člověk se tu dočká jen pár fotbalových sestřihů a to už pro mě neni tak zajímavý , i když je fakt, že ty dramatický momenty byly dobrý a že Michael Sheen je opravdu skvělej ()
Průměrná fotbalová biografie, kterou z šedi nevytáhne ani tradičně skvělý Martin Sheen. Jeho televizní Duel s Nixonem má ale tisíckrát větší grády než ta směšná přestřelka, kterou absolvuje zde. V závěru jsem se cítil podobně jako při sledování letošních Pirátů na vlnách; tedy modlil jsem se, aby ten patos už proboha utnuli. Zvláštní, že oboje nese zásadní britskou stopu - ještě si snad začnu myslet něco ošklivého o současném UK filmu. ()
Tradičně skvělý Sheen ve výživné roli kontroverzního selfmademana ovládnutého vlastními ambicemi. ()
Čekejte hereckého chameleona Michaela Sheena, nečekejte ohňostroj vtipu a třeskuté zábavy. The Damned United je atraktivní pohled do zákulisí klubů anglických fotbalových soutěží na přelomu 60. a 70.let (teď by to cigáro po vystoupení z autobusu asi neprošlo), jenž ukazuje, že stejná ctižádost a ambicióznost, co stojí za vznícením ohňů úspěchů, může jejího majitele šeredně spálit. To pak tréňa třeba nesejme tlak z hráčů a oni sejmou jeho.. Docela nechápu, že se od literární předlohy i filmu distancovala Cloughova rodina, v mých očích mu byla Hooperovým snímkem vyjádřena pocta. Spíš by se měli ošívat fandové Leedsu, ale ti teď mají jiné starosti.. ()
[imdb: 7.5/10] | me: Slušná športová dráma postavená na kvalitnej anglickej filmarine a ich pevnom vzťahu k futbalu. A hoci sa všetko točí okolo futbalu, futbal tu nehrá prvé husle. Je to komplexný pohľad na futbalový mangement zachytávajúci vzostup i pád futbalových manažérskych osobnosti spôsobom prívetivým aj pre nefutbalového diváka. Je to príjemný športovo nešportový film s výborným Michaelom Sheenom postavený na skutočných udalostiach ... We're from the north, Pete. What do we care about Brighton? Bloody southerners. Look where we are! We're almost in France! ()
Film je za 4*, ta jedna navíc za luxusní britský přízvuk, který prostě miluju! Poslouchat (nejen) Michaela Sheena, to si člověk musí vychutnat. ()
Reklama