Režie:
Daniel AlfredsonScénář:
Jonas FrykbergKamera:
Peter MokrosinskiHudba:
Jacob GrothHrají:
Michael Nyqvist, Noomi Rapace, Tehilla Blad, Hans Christian Thulin, Lena Endre, Georgi Stajkov, Micke Spreitz, Paolo Roberto, Jacob Ericksson, Sofia Ledarp (více)Obsahy(2)
Filmové zpracování druhého dílu slavné knižní trilogie Stiega Larssona. Novinář spolupracující s časopisem Milénium a jeho partnerka jsou zavražděni krátce před publikováním materiálu o dětské prostituci, korupci a obchodu s bílým masem. Na zbrani nalezené na místě činu se najdou otisky Lisbeth Salanderové (Noomi Rapace), která se po roce stráveném v zahraničí vrátila zpět do Švédska, aby svému poručníkovi připomněla jejich starou dohodu. Její poručník je ale brzy nalezen mrtvý a Lisbeth je i v tomto případě podezřelou číslo jedna. Policie po Lisbeth zahajuje celostátní pátrání, podporované mediální kampaní, ve které se vytahují na světlo skandální informace o její potenciální nebezpečnosti a problematické minulosti. Novinář Mikael Blomkvist (Michael Nyqvist) je ale přesvědčen o její nevině... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (621)
Nevím, jestli jsem se během několika let od zhlédnutí prvního dílu změnil já, nebo se tak zásadním způsobem proměnila kvalita tvůrčího týmu, ale zatímco Muže, kteří nenávidí ženy jsem svého času přijal s uspokojením a nelitoval lístku do kina, druhý díl u mě neobstál v žádném ohledu, dokonce ani jako výplň pozdního večera krátce před spaním. K druhému dílu jsem přitom poučen střízlivými komentáři přistupoval s nižším očekáváním. Jde o typický příklad filmu, který neumí pracovat se svým potenciálem a neumí své postavy prodat divákovi. Chybí práce s napětím, chybí atmosféra. Tak, jak Alfredson přistoupil k režii, by se snad mohl vypořádat s natáčením nějakého dílu neambiciozního televizního seriálu určeného k zaplácnutí vysílacího času. Navíc je myslím zřejmé, že ani samotná literární předloha nebude mít sílu a hodnotu prvního dílu. Za mě bohužel nedosáhne ani k průměru. Už chápu, proč v zámoří nakonec okopírovali pouze Muže, kteří nenávidí ženy; v pokračování totiž neviděli komerční potenciál. Celkový dojem: 45 %. ()
„S tímhle případem nasazujeme krk. Ovšem jdeme do toho. Ale to je asi podstata Milénia, ne? Proto jsme tady.“ Nečekal jsem to, ale oproti jedničce je dvojka stále dobrá, i když už ne tak pečlivá. Prostě jiná. Alfredson sice pokračoval zhruba tam, kde Oplev původně skončil, ale už to není to pomalé, postupně budované atmosférické detektivní vyšetřování starého zločinu. Nový případ je pro Lisbeth nicméně dost osobní a jde jí o krk, takže o napětí není nouze. Zároveň se tím splácí staré dluhy, protože tentokrát Mikael zachraňuje zadek jí, a ne naopak. Film má každopádně tempo, šťávu, opravdu démonického záporáka…ale bohužel taky závěrečných 10 minut, které se prostě nepovedly. Film u mě klesnul už po „hlíně“, která mi přišla tak zoufale nereálná, až mě rozesmála, a pak to jen pokračovalo až do konce. S hodnocením tedy končím na slabších 4*. „Co chcete?!“ - „Chci umožnit zákazníkům komentovat fakta v našem tematickém čísle o obchodu s bílým masem.“ - „Uvědomujete si, že mi zruinujete život, když to otisknete?!“ - „Jo.“ ()
Nudný a dokonale neinvenční thriller. Duo Alfredson Frykberg naprosto rutinně osekalo předlohu a bez větších zásahů tohoto okleštěnce převedlo do filmové podoby. Vzhledem k faktu, jak komerčně silný materiál se jim dostal pod ruky je jejich znuděný přístup řekněme až šokující. Místo aby si užívali svou chvilku slávy, zahazují možná poslední možnost ke kariérnímu stoupaní. Většinu stopáže zabírají konverzační scény sloužící k seznámení diváka s potřebnými fakty. Snad jen u jedné jediné autoři pracují i s flashbacky, ostatní jsou soustředěné kolem dvojice posluchač-vypravěč a jedinou dynamiku tak poskytuje buď chůze (případně vložka s květinou), nebo urputné soustředění poslouchajícího (v lepším případě skok pro zbraň). To co v předloze díky absenci vizuální složky funguje velmi dobře, v adaptaci až bije do očí. Film Dívka, která si hrála s ohněm je kniha zbavená většiny svých silných stránek, která v některých momentech připomíná karikaturu sebe samé. ()
Od prvního dílu ubylo mysteriózna, přibylo akce a investigativní žurnalistiky a já v rámci žánru nemám s výjimkou kapacity plic a souvisejícím zombie schopnostem bisexuální čmuchalky Lizbeth v podstatě co vytknout. Filmovou trilogii lze rozložit na romantickou večeři, předehru a milování. Všechny části mohou proběhnout samostatně, ale pokud ta prostřední nemá návaznost, člověk je pak docela rozmrzelý. Takže šup na to.. ()
Teším sa na zavŕšenie trilógie, neteším sa na ich remaky. Fincher-neFincher. 85%. ()
Zklamání. Ponuře-depresivní atmosféru vystřídala hromada akčních scén a příjemně-zvláštní vztah mezi hlavními hrdiny zas jedna blonďatá hromada svalů. Zkrátka a dobře zmizelo právě to, co tuto a další švédské kriminálky staví na velmi jedinečnou pozici, jejímuž kouzlu jsem naprosto propadla. Když první film pozvolna přecházel od dramatu k thrilleru, bylo to ještě fajn. Když druhý film trilogie z thrilleru přechází přes akční film až k jakési lehké verzi hororu, je to fajn o poznání méně. Nemám potřebu vědět od prvních minut, kdo je hlavní záporák, zato chci vidět Mikaela a Lisbeth ve více společných scénách. Právě na prazvláštním vztahu mezi nimi a temně-nejasné atmosféře jednoho ostrova a jedné "zlé" rodiny byl postaven první díl. A upřímně doufám, že Flickan som lekte med elden bylo jen vybočením a že poslední film trilogie bude tomu prvnímu podobný. ()
Dost se na tenhle díl těším v podání americké konkurence, bude to hodně zajímavé, protože Švédové tady mají některé zápletky, které si už Američani stihli vyčerpat v prvním díle. Lisbeth si tady hlídá návrat svojí svéprávnosti, vrací se do Švédska, řeší úzký okruh svých nejbližších a konečně si udělá víc času na svojí lesbickou kámošku. A snaží se setřást obvinění z vraždy. Blomkvist se vrátil k normálu. Kam se ale poděl ďábelský vzhled Lisbeth, který je pro ni tak ikonický a patří mezi hlavní lákadla celé série? Kam se poděla zajímavá detektivka? Rozhodně nepokoušejte tuhle látku v dabingu, nebo budete hořce litovat. A jenom tak mimochodem v amerických Mužích je Lisbeth 23, ve Švédských 24, tak proč po roce a půl by jí mělo být už 28? Neřeším už, že v posledním díle Lisbeth bude pro změnu 27. ()
Bohužel ne tak atmosférické a napínavé jako první díl. Je sice dobře, že zajímavá Lisbeth dostala ještě více prostoru, ale ten komplikovaný příběh rozhodně nenahradí atmosféru pečlivě budované detektivky. Tento příběh možná dobře funguje v knize, kterou jsem nečetl, ale do filmu se ho moc dobře převést nepodařilo. Navíc postav je zde místy až moc a některé se mi dokonce i pletly. Postavy Mikaela a Lisbeth jsou ale pořád dost zajímavé na to, aby vás tenhle film zaujal. Herci jsou výborní a některé scény opět stojí za to. První díl je ale o třídu výš. ()
Koncept podobný prvému dielu. No v porovnaní s ním dosť rozriedený. V oboch častiach išlo o násilie v rámci rodiny (potvrdzuje to tézu, že pravé peklo často netreba hľadať ďaleko od rodného hniezda). No kým v "Mužoch, ktorí nenávidia ženy" sa riešila záhada uprostred cudzej rodiny veľkopriemyselníka, tu bola záhadou rodina aktérky príbehu. Atraktívne zlo superbohatých ustúpilo o čosi menej zaujímavému zlu skrývajúceho sa invalidného dôchodcu. Motivácie spoločenských zločinov (nacizmus a neonacizmus, finančné podvody, prostitúcia) boli oveľa precíznejšie podané v predchodcovi (bolo to síce len stručné a povrchné, no v porovnaní s týmto sa jednalo takmer o hlbinný rozbor). "Dievča, ktoré sa hralo s ohňom" si vystačilo s hrou. Presúva sa z bodu A do bodu B a odtiaľ do C aby prostredníctvom odhalenia Ozrutného bieleho zla vypátralo Zlo minulosti. Skôr akcia a reakcia ako nejaký premyslený film. Udržuje si ale zároveň celkom slušné tempo a rozhodne nie je horší než drvivá väčšina televíznych kriminálok. Takže priemer. 58% ()
Fakt jsem se bála, že mě s druhým dílem čeká po výborné jedničce zmatená nuda. No zmatené to celkem bylo, ale nuda mě nezachvátila ani jednou. Největší problém je odklon od docela "malého" zločinu, co se řešil v jedničce. Tam šlo prakticky jen o zmizení dívky, které postupně košatilo, ale dělo se to tak, že divák stíhal všechno pobírat. Tady se najednou řeší něco mnohem komplikovanějšího, většího a osobního vůči hlavní hrdince. Vyšetřování se přehouplo v naháněčky mezi záporáky a hrdiny, neustálé stěhování, útěky, stopování, mlácení a vyslýchání s pomocí škrcení a paralyzéru. Přiznávám, že párkrát jsem nechápala, proč osoba A jede do místa B a nalezne tam osobu C, ale takovou tu základní kostru jsem v hlavně přece jen měla. Herci jsou opět prvotřídní, Noomi Rapace tradičně perfektní, Nyqvist taky a většina ostatních jsou odporný znásilňovači, pasáci nebo nepříjemný policajti. Byla bych radši, kdyby i druhý díl byl trochu komornější, protože by podle mě víc zaujal, ale dopadlo to i tak moc dobře. Nemůžu se dočkat posledního dílu! ()
Před časem jsem dal neplánovaně přednost Fincherově verzi a mrazivá detektivka z americké produkce mě přitavila k sedačce o trochu intenzivněji než starší skandinávský sourozenec. V druhém setkání s počítačovou hackerkou Lisbeth Salander žádné srovnání (zatím) není, tudíž jsem si mohl severskou verzi bez zaoceánského pokušení náležitě vychutnat. Moderní kriminální thriller stále žije!! Lisbeth má znovu všechno, čeho se běžný konzumní člověk bojí – oblíbenou černou kůži, piercingy po celém ksichtě, tetování, homosexualitu v krvi, nasraný výraz, výbušnou povahu, odlišný pohled na svět, asociální chování, emocionální chaos v hlavě, bolavou minulost – a taky jí to díkybohu kurevsky pálí. Nastupuje tentokrát coby jednoznačně hlavní postava a bude si hrát s ohněm a následně kopat do vosího hnízda. Kolem ní se totiž znovu nebezpečně rojí úlisní kravaťáci s hodně podezřelou minulostí a nebudeme se tak příliš divit, když podezření z trojnásobné vraždy padne na tuhle hutnou a vrstevnatou postavu. Navíc dvě oběti patří do skupinky novinářů okolo starého známého Mikaela Blomkvista a jeho Millenia, kteří jdou po hodně velké rybě. Škoda, že Blomkvist ustupuje tak moc stranou. I když je zřejmé, že rozplétání Lisbethiných bolístek je zajímavější, celek bych raději viděl víc dotaženější. Škoda ještě jednou, tentokrát černobílého vykreslení (až velkého množství) postav a zahlcenosti vyprávění v pasti nekonečného dialogu. Precizní filmařina to ale pořád je, herci nezklamou, severská atmosféra jakbysmet, režie mohla být nápaditější, ale buďme za ní rádi. Stejně jako za blonďatého nemluvku, který jakoby vypadl z nějaké starší bondovky. PS: Na taťku jedině se sekyrou!! 70% ()
Nechápu to. Téměř všichni zde mluví o tom, že oproti prvnímu dílu kvalita značně klesla. Tak to nevím, buď mám jiný vkus než většina zde (ostatně, nebylo by to poprvé) anebo mi vůbec nepřišlo, že by se něco změnilo. Noomi Rapace hraje stejně dobře, atmosféra je taky výborná (je sice jiná než v jedničce, ale to mi nevadilo) a hlavně tenhle díl nám (konečně) trochu více přibližuje samotnou Lisbeth, což je dobře. Nicméně stejně jako u prvního dílu, ani tady nemůžu dát plný počet. Nevím, ale pořád mi přijde, že tomu něco chybí. Nicméně i tento díl se u mě vyšplhal na hodně slušných 80 %. Jsem zvědavý na poslední díl... ()
Koprodukce s Německem přinesla nádech Kobry 11 a propad až kamsi k televizním detektivkám. Pakliže jsem u prvního dílu vyremcávala, že něco nefunguje pořádně, tady nefunguje prostě nic. Ani kamera. wow ()
Pri sledovaní filmu som často mala dojem, že nebyť toho, že som čítala knihu len toť nedávno, bola by som úplne stratená a netušila o čom to celé je. Možno je to deformácia tým, že sa mi pri sledovaní zlievala predloha z adaptáciou - vnímala som všetky rozdiely, zmeny a skratky, ktoré ma miatli, na pozadí vedľajšej postavy alebo krátkeho flashbacku som videla všetky detaily a okrem toho som intenzívne cítila, kde filmári knihu banalizujú, pôsobia nedôveryhodne a vytvárajú diery. Pochopiteľne na to mali oveľa menej priestoru ako autor, ale ten svojou dôkladnosťou spracovania dosiahol, že jeho dielo pôsobí tak realisticky, ako len fiktívny špionážny krimi-triler môže pôsobiť. Filmu sa to nepodarilo. Po tomto sa obávam, že tretí film bude najslabší. ()
A pořád ještě dobrý. Sice jde o ultradlouhou milostnou předehru před třetím, gordický uzel roztínajícím dílem, ale stále lepší než sledovat Hotel duševních paraplegiků. Vytřeštěná frndomilka i novinář s obličejem zvrásněným pozůstatky dramatické puberty se opět činí, do toho jim přihrávají již ne tak zcela uvěřitelné postavy ožehlého ruského bohatýra a jeho ústřiku, dvoumetrového hovada s bojovým a hereckým nadáním, přirovnatelným snad jen k umění Pomejeho. Dozvídáme se, že švédská politická scéna i zákulisí tajných služeb jsou napadeny korupcí, překrucováním faktů a prorůstáním organizovaného zločinu. Děs a bída, co se v těchto zdegenerovaných demokraciích děje! Ještě že žijeme v čistém a průhledném prostředí českém, kde každý z nás ví, co, kam, komu a za kolik teče, kurva. ()
Podobný jako první část, možná o trochu horší, ale zdá se mi, že už nenabízí takové napětí. Přes to všechno se ale pořád na to dobře kouká. ()
Keďže som knihu nečítal, netušil som, či pokračovanie úspešného filmu bude dejovo previazané. Nakoniec je a práve to oceňujem, pretože inak je toto pokračovanie citeľne slabšie a miestami pôsobí ako vývar prvého, po všetkých stránkach geniálneho filmu. Dejová linka podpaľačka-znetvorený otec funguje najlepšie a okrem toho je dobré, že sa vrátime k niektorým postavám z prvého dielu. Práve to vyťahuje film z priemeru, no i tak ťažko potlačiť mierne sklamanie najmä z toho, že sa vytratila tajomná atmosféra a film sa skôr predstavuje vo svetle bežného mierne nadpriemerného kriminálneho thrilleru. Uvidím čo ponúkne posledná časť trilógie, pretože tu som dlhšie váhal medzi troma a štyroma hviezdičkami. Nakoniec slabšie štyri vzhľadom na nezabudnuteľný prvý diel. 70%. ()
Oproti 1. dílu drasticky zatažená ruční brzda. Knížka možná nepostrádala napětí, ale ve filmu se z příběhu stala prakticky tuctová detektivka, ve které je divák nucen společně s novinářem Blomkvistem odhalovat Lisbethinu minulost. Pár solidních scén se najde. Například lesbická scéna, na férovku s motorkářema, zapálení stodoly a závěrečné zúčtování. 60% ()
Hlavně v závěru má tenhle snímek už podobnou mrazivou atmosféru jako předchozí díl. Potíží ale je velká nepřehlednost, kdy pro někoho neznalého předlohy, musí být orientace v ději a postavách natolik nejednoduchá, že to musí kazit zážitek. Ostatní složky filmu jsou na stejně vysoké úrovni jako v předešlém filmu, ale díky nepřehledné adaptaci již nemá Dívka která si hrála s ohněm takovou svižnost jako předchůdce. ()
Souhlasím s názory, že je to slabší, než jednička. Přesto je ale tato slabota stokrát lepší, než 99% české produkce, zvláště té televizní! ()
Reklama