Režie:
Cary Joji FukunagaScénář:
Moira BuffiniKamera:
Adriano GoldmanHudba:
Dario MarianelliHrají:
Mia Wasikowska, Michael Fassbender, Judi Dench, Jamie Bell, Su Elliot, Holliday Grainger, Tamzin Merchant, Amelia Clarkson, Craig Roberts, Sally Hawkins (více)Obsahy(2)
Mladá dívka Jane Eyrová utíká přes vřesoviště a na kost promoklá končí u dveří domu Riversových. Duchovní John Rivers se jí ujímá a spolu se sestrami Dianou a Mary jí poskytnou útočiště. Jane si chce najít práci. Neustále vzpomíná na to, co jí až dosud život přinesl... Po smrti rodičů si ji vzala k sobě sestra jejího otce, matka rozmazleného Johna, který jí ubližoval. Na radu pana Brocklenhursta pak byla poslána do školy pro sirotky, kde se jí dostalo rovněž hrubého zacházení. Nakonec jí pan Rivers nabídl skromné učitelské místo ve venkovské dívčí škole, kterou právě založil ... Po odchodu ze sirotčince nachází Jane práci jako guvernantka francouzské schovanky pana Edwarda Rochestera na jeho panství Thornfield Hall. Chovají se k ní pěkně a Jane si vybuduje vřelý vztah s malou Adele Varensovou. Pan Rochester přijíždí na odlehlé panství jen zřídka a první setkání s Jane nedopadne dobře: kůň se před Jane splaší, shodí jezdce a ten si poraní kotník. K Jane a služebnictvu se chová odtažitě, až nepřátelsky, oceňuje ale Janinu přímou a čistou povahu. Jednou v noci vzbudí Jane podivné zvuky a vzápětí objeví v Rochesterově pokoji požár, který pak společně uhasí. Rochester jí děkuje. Brzy ráno pak nečekaně odjíždí. Začíná se šuškat o jeho svatbě se slečnou Blanche Ingramovou, která brzy nato přijede na Thornfield. K Jane se společnost chová přezíravě, Rochester jí ale začne dávat najevo, že mu na ní záleží. Jane mu pomůže ošetřit tajemně zraněného přítele z Jamajky, který přijel na návštěvu, Rochester ale odmítá sdělit, kdo ho zranil. Jane krátce navštěvuje svou tetu. Ta je po mrtvici, která ji sklátila poté, co její marnotratný syn John utratil celé jmění a spáchal sebevraždu. Ukáže se, že před třemi lety dostala dopis od příbuzného z Madeiry, který žádal o adresu Jane, protože ji chtěl adoptovat. Ona ale odepsala, že Jane zemřela ... Po návratu do Rochesterova domu Jane nabízí, že si najde nové místo, až se pán ožení. Ten ji ale místo toho požádá o ruku. Paní Fairfaxová ji před ním varuje, Jane je ale šťastná. Když se snoubenci ocitnou před knězem, vstoupí náhle muž, pan Mason z Jamajky, a oznámí, že Rochester je už 15 let ženatý s jeho dcerou. Jane je zdrcená, o to víc, že Rochester jí pak ukáže svou šílenou ženu, nebezpečnou pro své okolí, která žije zavřená s ošetřovatelkou nahoře v domě. Rochesterovi ji vnutil otec a on ji přese všechno nedokázal umístit do blázince. Přísahá Jane lásku a chce s ní žít, ta ale odmítá a z Thornfieldu odchází ... (TV Prima)
(více)Recenze (746)
Mimoriadne silné tri hviezdičky, i keď je to ich konečný počet. K románom Charlotty Bronte nemám žiaden vzťah a som schopný sa s nimi zoznámiť iba vo filmovej, či televíznej podobe. Súčasne považujem za najväčší prínos tohto filmu, že s klasickým dielom zoznámi aj ľudí, ktorí by v živote literárnu predlohu nedočítali do konca., vlastne by ju ani nezačali čítať. To, že dielo pani Charlotty je do filmovej podoby stvárnené precízne, je už takou čerešničkou na torte. Skvelé reálie starej dobrej Anglie, vydarený casting, vynikajúce stvárnenie postáv a samozrejme réžia Caryho Fukunagu, u ktorého ma mimoriadne zaujíma, aké budú jeho ďalšie filmy, lebo Jana Eyrová, Sin Nombre a Temný prípad sú skôr vrcholkami fiktívneho trojuholníka, než postupnou líniou. V každom prípade môžem divákom, ktorí obľubujú romantické príbehy tento film odporučiť. ()
Nikdy nepoznala lásku nebo vlídnost, sama jí však dokázala rozdávat plnými doušky. Jana Eyrová, dívka, která i přes velmi krušné dětství stále doufala v lidi, v lásku a v lepší život. Dívka, kterou skvěle zahrála Mia Wasikovská, která s spolu s Michaelem, (jako již tradičně) vytvořila pár, kterému jsem já osobně věřil naprosto všechno. Výborná kamera a hudba, ještě umocňují zážitek, který mohl být v kině asi ještě intenzivnější a ohodnocen plným počtem bodů. Zpracování je minimálně stejně kvalitní, jako to poslední s Charlotte Gainsbourg a Williamem Hurtem v hlavní roli, které jsem měl tu možnost vidět. ()
Krásne, impozantné a dych vyrážajúce. Momentálne pre mňa najlepšie sfilmovaná Jana Eyreová.Presne podla môjho gusta. Osobne aj so samotnej knihy nemám rada časť o dospievaní, o problémoch v škole. V tejto adaptácii to bolo orezané presne na toľko ako potrebujeme vedieť. Žiadne naťahovanie. Myslím, že to bolo aj prvé spracovanie v ktorom sa skoro dodržal vekový rozdiel medzi hlavnými postavami. Dokonale vybraní herci Hlavne pán Fassbender ktorého charizmu sledujem od centuriona. Hudba dramatická a na tých miestach kde bola urobila presne to, čo mala. Od polky filmu som bola emočne vyvedená z miery. V dobrom. Poplakala som si, aj keď som vedela presne, čo sa kedy stane.100% ()
Fukunaga zabrousil do úplně jiného soudku než minule a je z toho další vynikající film. Slavné romantické drama jen v jeho podání vypadá temněji než obvykle. Herci v hlavních rolích jsou na dané postavy (tradičně) příliš krásní, ale nebýt tam ona scéna, kde si vzájemně ujasňují, jak nejsou hezcí, ani bych si toho nevšiml. Mia Wasikowská si s titulní rolí poradila výborně a Michael Fassbender už poněkolikáté potvrzuje pověst jednoho z nejzajímavějších herců současnosti. Zkrátka vydařená adaptace. ()
Kdo očekává pohádkový příběh pro služky, bude zklamán. Tvůrcům se podařilo z Jany Eyrové vytvořit strhující drama s konzistentní linií hlavní hrdinky, která má svou logickou posloupnost a rozhodně není oním typickým schématem, v němž vítězí trudné osudy chudých vychovatelek. Film z velké části tvoří fantastická práce s barvami a skutečně bohatá kostýmní podívaná. Na místě jsou i zvolení herečtí interpreti, zejména mladinká Mia Wasikowska kouzlí v divákově srdci maximální požitek. Nikdy bych nečekal, že právě Charlotte Brontëová si na plátně získá mé srdce. Ale je to tak. ()
Přes 160 let starý příběh ( i když láska je asi stará jako samo lidstvo) opět ožil a já měl možnost sledovat zase jednou precizní filmovou lahůdku s výbornými herci, obzvlášť Fassbender zářil, romance jak má být. ()
Konečne adaptácia, ktorá ma drapla za srdce ... a konečne ten správny Rochester ... po všetkých stránkach výborné. Muzika nekonečná. ()
Studené - ač záměrně. ()
Veľmi pekná omaľovánka. ()
46th KVIFF 2011 - OFFICIAL SELECTION - OUT OF COMPETITION - Hlavní program - Mimo soutěž (Jana Eyrová / JANE EYRE / Jane Eyre) ()
Dokonalostí a náladou obrazu mě tento film připomněl Master and Comander, v pocitu věrohodnosti jen těžko překonatelný. Ještě trochu výš ale nad tím u mě ční herecký výkon Mii Wasikowské, která postavou čisté, silné, samostatné a nezlomné Jane Eyrové žila (možná i JE Jane Eyrová). Nedovedu si představit toto dílo zpracované líp (přestože mě láká skusit verzi od Franca Zeffirelliho, čistě kvůli Zeffirellimu). ()
Inteligentní "kostýmní" romance s výbornými herci a chytrým scénářem. Přes všechny klady filmu ale výrazně chybí schopnější a nápaditější režie, která by dokázala film zvednout z lepšího průměru o něco výš. Alespoň tedy pro ty, kterým tenhle druh film mnoho neříká, milovníci, budou jistě nadšeni. ()
Jana Eyrová je nadčasová klasika z pera jedné z nejslavnějších spisovatelek své doby, která opět oživá v neobyčejně působivé filmové adaptaci. Sirotek, který byl už od mala postrkován od jednoho zla k druhému, dospěje k mladé a inteligentní ženě, která se nenechá zastrašit ani vzhledově děsivým majitelem obrovského panství, které je obklopeno nejedním tajemstvím. Herecký ánsámbl si zaslouží poklonu až na podlahu - Mia Wasikowska sehrála zatím svou nejpřesvědčivější roli, Michael Fassbender si čím dál více získává mé sympatie díky svému chameleonskému herectví a obsazení vedlejších rolí v podobě Judi Dench a Jamieho Bella bylo správné rozhodnutí, kterému dávám oba palce nahoru. Prostředí Anglie mě odjakživa přitahuje po mnoha stránkách a v tomto snímku je vše perfektně zachyceno díky skvělé výpravě a kameře. A hudba, která je pouze nepatrná, dokresluje jemně už tak mrazivou atmosféru filmu, která ale paradoxně zahřeje příjemně u srdce. Zkrátka film, od kterého jsem dostal přesně to, co jsem očekával a ještě něco navíc, což je pro mě, jako diváka, tím nejdůležitějším. ()
Váhám, zda to bylo tak excelentní, jak jsem si to představovala od jara ve své hlavě. Herci jednoznačně skvěle vybraní, a to nejen hlavní představitelé, ale i vedlejší postavy. Obzvlášť mě potěšila Judi Dench, protivných stařen si už užila dost. Ten zbytek, těžko říct, těšila jsem se na stříhání vlasů v sirotčinci, nedočkala jsem se. Těšila jsem se na hrozivé napětí v Thornfieldu, zúročilo se pouze 50%. V podstatě nemám co vytknout, ale emocionálně u mě stále vede předchozí čtyřdílná série, ve které jsem to všechno procítila, uvěřila, probrečela. ()
Natočeno je to téměř dokonale, není zde jediný horší nebo odfláknutý záběr, všechno krásně vycizelované. Co ale Janu Eyrovou staví kousek pod úroveň například Wrightovy Pýchy a předsudku, je mnohem slabší hudba (přestože je také od Marianelliho, je hodně nenápadná a ve filmu téměř nemá onu funkci - dělat důležité okamžiky ještě důležitějšími) a nesympatická Mia Wasikowska. A to nemluvím o její dětské představitelce, jak mohli takový ksicht vybrat na konkurzu, to mi hlava nebere. ()
Zatím nejlepší zpracování, které jsem měla možnost vidět, věřím ale, že pro mě bude i posledním, pro milovníky předlohy je totiž každá adaptace zklamáním, je nemožné dosáhnout stejného zážitku v pasivním přijímání proti maximální spolupráci psaného slova s fantazií čtenáře, pokaždé si připadám ošizená. Některé romány by měly zůstat jen na papíře... ()
Nová americko-britská verze v režii Caryho Fukunagy a s Miou Wasikowskou v hlavní roli rozervané dívky anglického 19. století. Režijní styl Caryho Fukunagy mi neseděl u jeho filmu Sin Nombre – přišlo mi, že plave po povrchu a víc se soustředí na artistní obrázky. Což se mu daří i zde – úvodní scény trpící Jany bloudící po blatech a krásných místech divoké anglické krajiny se než na nějaký její vnitřní bol soustředí na obrazové podání a kompozici. Mia dostala úkol – kruť se, trp a breč, a Mia úkol svědomitě vykonává. Ale city v tom nejsou. Mia vůbec vlastně nijak nehraje - po celou dobu má jeden obličej a jen se tváří. Do toho znějí cituplně housličky, táhlé uplakané tóny, rozklepaná kamera má navodit dojem autentičnosti – proč u tohoto příběhu, proč?! – a my brzy zjistíme, že než o romantický příběh půjde o cestu emancipované ženy za svým osudem. Navíc příběh není vyprávěn lineárně, ale opět narazíme na jedno z artistních klišé – pěkně rozházíme časové roviny a budeme se tvářit, že to je umění. Takže bloudící Jana najde útočiště v domě pastora a jeho sester, abychom se v retrospektivě vraceli do jejího dětství, zlých zkušeností v internátu, do dní jejího pobytu na tom rozlehlém jak-se-jmenuje panství, kde má pán velké tajemství v podobě šílené manželky. Kdo nezná předlohu, možná bude příběhem zaujat a říkat si, kam asi spěje. Problém je, že s tímto úvodem a náznaky je pro takového diváka zcela k nepochopení vztah Jany a Edwarda, protože hlavní prostor ústředního začátku dostal pastor. Film svým narušením naračních postupů a odklonem od předlohy tak vzbuzuje jiné pocity a očekávání, soustředí se na jiné, méně podstatné linie, takže závěr je poté spíše překvapivý. Díky BBC Films se natáčelo skoro na stejných lokacích jako u Zeffirelliho verze z roku 1996 a obrázky jsou skutečně hezké – věčná mlha nad rašeliništi, zmrzlá půda, chladné, kamenné domy a sídla, odloučenost samot. Slunce prosvítající vrstvou prachu okny do interiérů, dřevěná schodiště, přízemní kuchyně, služebnictvo ve svých krojích, temné knihovny, tajemné obrazy, oheň v krbu. Cokoliv má ilustrovat Anglii té doby, zde najdete. Jediné, co chybí, jsou skutečné emoce. Když jedna z postav na začátku umírá, chybí jakékoliv divácké pouto k ní, režisérovi se nepovedlo třeba nějakým drobným detailem nám ji zlidštit, udělat z ní člověka z masa a krve, a nikoliv figurku na šachovnici. ()
Když už se masochisticky jednou za život pokusíte jako já snížit k červené knihovně, ačkoli s ní máte letitý konfikt, pak je tato adaptace vhodnou volbou. Věřte mi, že bych to v životě nedokoukala, kdyby to zavánělo paní Rosamundou Píčovou. Když už červená knihovna, tak alespoň s průzračnou angličtinou, z které se musí každá gymnazijní profesorka vystříkat do bombarďáků. A když už červená kniHovna, tak s nějakou opravdu neamerickou krásou. Což se zde podařilo velmi. Klišé červených hoven bylo dodrženo, čili chudá, obyčejná dívka ke štěstí přišla a zamiloval se do ní největší mrdák staré Anglie. Ale cesta to byla trnitá, takže tvarohovitá, bledá zrzka, se opravdu natrápila a Rochester měl co dělat, aby mu uvěřila, že by ji vážně chtěl píchat až do konce života v dobrém i ve zlém, amen. Do pěti hvězd tomu něco zásadního chybělo. Snad méně nudy v začátku , snad jsem čekala děsivější výstupy Rochestrovy „mentálně problematické“ utajované manželky, z toho se dalo vytřískat více napínavých scén. Tato adaptace staví spíš na brilantní konverzaci, nádherné výpravě..ale tak co už, nebuďme tak povrchní. Popustím-li navíc uzdu nějaké té utajené romantické pipině v sobě, připouštím, že to bylo místy také zábavně dojímavé. ()
Videla som už veľa filmových adaptácií príbehu Jany Eyrovej a musím povedať, že tento film u mňa nepatrí v jeho spracovaní k tým TOP. Mám však pocit, že čím častejšie ho vidm tým viac sa mi páči aj toto spracovanie a postupne mu prichádzam na chuť. Takže po najnovšom pozretí v rámci Challenge Tour Special - Filmový lov mením z troch na 4*. ()
Román Charlotte Brönteovej bol mnohokrát sfilmovaný a každý do nej vložil svoj pohľad na osudy mladej dievčiny. Aj najnovší má svoje čaro, dôraz je kladený na romantiku. Osobne viacej preferujem verziu z roku 1944, má v sebe viac kúzla, citu a tajomna. ()
Reklama