Režie:
Mikkel Munch-FalsScénář:
Mikkel Munch-FalsKamera:
Eric KressHudba:
Jomi MassageHrají:
Bodil Jørgensen, Sebastian Jessen, Henrik Prip, Mille Hoffmeyer Lehfeldt, Jesper Asholt, Henrik Birch, Carsten Bjørnlund, Michelle Bjørn-Andersen (více)Obsahy(1)
Ingeborg se cítí být starou a osamělou. Jonas je mladý, pohledný a svou krásu by mohl i prodávat. Anders trpí malou psychickou poruchou a Anna je mladá žena s tělesným postižením. Čtyři lidé velmi toužící po lásce, čtyři lidé, z nichž každý doufá v lepší zítřek, čtyři lidské duše, které spaluje touha. (ČSFD)
Recenze (123)
Jako by nestačilo, že chlastají jako Dáni a jsou světově proslulí sexem se zvířaty (který by vláda v nejbližší době ráda zakázala, ale...), ono to navíc vypadá, že Dáni jsou obecně sexuálně zvrhlí a magoři k tomu. Samozřejmě nelze vyvozovat z jednoho filmu, použil jsem hyperbolu, leč videopůjčovna s bizzare pornem (bdsm, piss, spanking, amputace...) vypadala autenticky. Zábavný propletenec každého s každým, kde se mísí prostituce (jojo, dělám od všeho trochu), osamění, smrt, ironie, sarkasmus (scénka s krutými dětmi ve škole je na mačetu), exhibicionismus, radost, naděje, konce i krásné začátky. Spíše posmutnělý snímek, co má několik veselých, byť spíše černohumorných, záblesků, spěje pozvolna ke šťastnému konci. ,,Máš velké péro? Snad jsme se o tebe pěkně starali, ne? Plná lednička, telka,...tak odpověz!" ()
Exkluzivní hitparáda dánských pervertů, která dá mnohým místním recenzentům naději, že v tom nejsou sami. Pro nás, co již ze statistiky víme, že po honění v parku obvykle následuje ejakulace, co běžně používáme kouli do huby, aby ta paní, se kterou žijeme, alespoň na chvíli zmlkla, co považujeme za chvályhodné, když naše děti sem tam někoho přeblafnou na hajzlu v nádražce, aby si přivydělaly na studium a co neshledáváme závadným, když kočičce chybí nějaká ta končetina, protože je pak o pár kilo lehčí a dá se s ní při tělocviku lépe manipulovat, trochu předvidatelné a umírněné, nicméně i tak se z toho budou mnohé prudérní titulkářky docela červenat. ()
Dánsko perlí jeden film za druhým a pokaždé mi vyrazí dech svým příběhem. To si drží celou dobu neuvěřitelně dusnou atmosféru, až na konci naprosto brutálně vybuchne. Tenhle se opět v ničím neliší, jen to vzal z tak trošku opačného soudku. Každopádně chvílí, kdy mi bylo hrozně za ty herce, bylo požehnaně, ale nakonec jsem byl velice překvapný výsledekem. Originální název, který víceméně souhlasí s tím českým překladem, je ironický stejně jako celý tenhle film a společnost, ve které žijeme. Pro mě tedy opět obrovský zážitek. ()
uz davno sa mi nestalo, ze by som sa pri nejakom filne cervenala a pri niektorych scenach ze by mi bolo vyslovene neprijemne. nemam vo zvyku sa citit ako pruderna zena, ale tomuto snimku sa to podarilo :) v tomto filme nikto nie je normalny, a pritom svojich sposobom absolutne normalny. vsetci tuzime po laske, nehe a pozornosti. Ci sme mladi, stari, krasni, nepekni, uchylni alebo zdravi jedinci :) vrelo odporucam tym, ktori nemaju predsudky a ti, ktori ich maju, nech tento film obidu oklukou. ()
Ok, tak tohle byla i na skandinávský film jízda. Nejdříve jsem měl pocit, že se dívám na jeden z nejdepresivnějších filmů, co jsem kdy viděl (chceme-li se pohybovat v dánských výsostných vodách, pak téměř trumfne i Umění plakat), pak se ale můj pocit změnil v úžas, že vidím tu nejbizarnější romanci, se kterou jsem se kdy setkal, poté ovšem přišlo finále a úplně mne odbouralo, je z něho totiž cítit, že jde o DÁNSKÝ film, který v sobě propojuje jak ono povinné depresivní ladění skandinávských snímků, tak ale ilustruje fakt, že zrovna národ dánský je národem sexuálních úchylů (když to pojmu globálně, tak asi není náhoda, že právě tam začínají evropské dějiny zoofilní pornografie, jak jsem kdysi vyčetl v Reflexu, a spolu s Nizozemskem se tu objevují snahy prosadit pedofilii z aktivistických hnutí do systému politických stran - viz Dánská asociace pedofilů). Snad žádná z postav tu není normální, scénář je hrubě překombinovaný, ale díky tomu odzbrojujícímu finále a celkové atmosféře se nelze zbavit výše popisovaného pocitu. Milí lidé z Dánska... Nejdepresivnější romantický film... ()
,,ZDÁ SE, ŽE DNES JE VÁŠ ŠŤASTNÝ VEČER“..... /// Nemožné? Skutečné! Jednoduchá, na zbytečnosti skoupá filmařina, ve který se následovníci Larse von Triera, - co maj naštudovanýho Alejandra Gonzáleze Iñárritu, zamejšlej nad osamělostí a láskou a předváděj (místy) mrazivou, hnusnou, úchylnou, ale hlavně černoftipnou přehlídku několika Milých lidí. MYSLÍTE SI, ŽE SE LIDÉ MŮŽOU ZMĚNIT? (Hmm, já jsem si to myslel...tak na postel a na čtyři!) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám s doktorem dohodu, že se budu vyhejbat parkům (s veterinářem? Uchyláku!). 2.) Zjistím, jestli je ,,pták v zadku“ lékem na osamělost. 3.) Thx za titule ,,larela“ a ,,rad.mas“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Svět je zvláštní. Resp. člověk je zvláštní... ojedinělý tvor svého druhu, který se snaží prostě jen přežít. // Doposud jsem si myslela, že nejbizarnější je večeře v podání Emira Kusturici v Arizona dream. A hle - mám nového kandidáta: Smukke mennesker. ()
„Milujete svého syna?“ - „Doufám, že zemřu dřív než on.“ - „Jistě, ale milujete ho?“ - „Vždyť jsem vám právě odpověděl.“ Dle zdejších ohlasů jsem byl raději připravený na všechno. Přesto mě film několikrát překvapil. Ostatně už prolog naznačí, že tenhle snímek bude trochu jiný. Na hlavní postavy (z nichž má každá nějaký ten svůj „problém“) se valí jedna tragédie a průser za sebou, ale konstantní deprese se přece jen nekoná. Místy totiž černý humor spolu s absurdností scén překlápí snímek do tragikomedie, takže jsem se nejednou pobavil (ano, vím, skončím za to v pekle…možná). Každá z postav je nicméně ve své (ne)obyčejnosti tak sympatická (nebo spíš politováníhodná?), že vás zajímá její další osud. No a pak přijde konec (jakkoliv nepravděpodobný), který celému filmu tvoří to nejgeniálnější „zastřešení“, jaké vůbec mohl mít (prakticky celý jsem ho prosmál, jak mi bylo společně s hlavními hrdiny královsky trapně). Škoda, že už má režisér na „účtu“ jen těžko sehnatelný Swinger, protože tímto počinem, který hodnotím silnými 4*, mě hodně zaujal. ()
Nikdo není dokonalý, každý máme své chyby. Ať už se buď jedná o psychické nebo fyzické nedostatky, je těžké najít někoho, kdo nás bude brát takové, jací ve skutečnosti jsme. Postavy v tomto dánském filmu to nemají vůbec lehké a "normální" společnost jimi opovrhuje. Jenže všechno zlé je k něčemu dobré a my jsme všichni krásní (Smukke mennesker je v překladu Krásní lidé). ()
Každý po něčem touží, každý to dává jinak najevo. A dánští tvůrci mají potřebu o tom po svém vyprávět. A dělají to znovu velmi zajímavě. Depresivně, bizarně, překvapivě. Ironická rána mezi oči. Scénář je nakonec až moc překombinovaný a tlačící na náhodu, herci jsou moc fajn, vtipných scén se také dočkáme. Hitparáda perverzí v dánském snesitelném balení. ()
Od úvodu až do úplného záveru, na vlne neskutočného sarkazmu “nesúci” sa snímok, ktorý ma spočiatku tematicky príliš nenadchol. A zrejme práve preto, som pochopenie vo svojom vnútri, hľadal akosi ťažšie ako inokedy. Vysoké hodnotenie ale chápem (!), lebo s niečim obdobným, originálnym, sa divák tak často veru nestretne. Kým si to iní “užili”, moja osobnosť z počiatku pomerne solídne trpela. Odstupom času som si napodiv akosi “zvykol”, pričom záverečné rozuzlenie rapídne zlepšilo moje dojmy. Dáni sú svojou tvorbou skrátka “iní”, a i keď pre tento krát minuli moje zmysly, ich tvorba si rešpekt plne zaslúži. ()
Tady jsem asi nějak nepochopila, co tím "básník" chtěl říct. Ukázat, že jsme vlastně všichni skrytí pervérzáci, každý naštěstí nějak jinak a že tedy ti co se např. odhalují v parku, netají se s tím, jsou vlastně ti největší slušňáci...nebo jsem mimo? ()
Trochu úchylná romantika. Konec mě nadchnul jako už dlouho ne. ()
Dánsko příliš přitvrdilo a servíruje až tak moc hrubozrnné drama plné perverzních postav, že jsou jejich tragické osudy spíše neuvěřitelné a k smíchu. Lítost ustupuje pocitu znechucení, není ke komu přilnout. ()
Dáni ma už neprekvapia ničím. Exkluzívna prehliadka ľudských úchyliek a slabostí v plnej miere. Trocha mi vadila postava ženy po amputácii prsníka, jej riešenie problému bolo... no povedzme bizarnejšie ako u ostatných, ale zase to krásne zapadlo do celkového konceptu. No a Štedrá večera fakt stála za to, nevedel som, či sa smiať alebo plakať :). Zároveň si však myslím, že film neocení každý, pretože námet rozvedený do scenára si ide nie práve zaužívanou a normálnou cestičkou, pointa na konci sa totiž zdá rovnako bizarná ako aj nepravdepodobná. Ja si však myslím, že práve o to v celom filme išlo, proste milí ľudia s rovnakým právom na normálny život ako ostatní. 80/100 ()
Začiatok bol taký rozpal, že som normálne stratil orientáciu a nevedel, kde je sever! Som si myslel, že sa mi to všetko iba sníva. Polhodinu pred koncom som to musel vypnúť, pretože som valil do rachoty a tam som premýšľal, že ako to asi skončí. Potom som si ch iba predstavil, vlastne som ich videl akoby z veľkej výšky a hnedˇ mi to bolo všetko jasné. ()
Milí ľudia, milý film. Za záver tam dám aj štvrtú hviezdu, ale také Solondzovo Happiness zachádza po všetkých stránkach ešte omnoho ďalej. ()
Hodně zajímavý a zvláštní snímek. Ztvárnění je skvělé a rozdělení na kapitoly se jen tak nevidí. Každá kapitola mi něčím vyrazila dech a buď mě znechutila, pobavila nebo hodně zaujala. Dáni musí mít hodně specifický přístup k sexu, jelikož už jenom v tomto filmu, je to opravdu perla za perlou, že jsem se ani nestíhala divit, co přišlo na řadu za další zvláštnost. Celé vztahové propojení osob je výborně vymyšlené a konec nemá chybu. I když je zde taková tichá, dalo by se říci ponurá atmosféra, tak se Mikkelovi Munch-Falsovi podařilo vykouzlit i hodně vtipných scén, které mě dostali. Chybělo mi trochu více akce, a toho klasického napětí a odsýpání, ale i tak kvalitní počin. ()
Z mého nenáročného diváckého pohledu se jedná téměř o nesnesitelně dlouhou nudu s výtečným závěrečným setkáním 4 hlavních úchylů u vánočního stromečku na štědrovečerní večeři. Moje zklamání pramení především z neuvěřitelně vysokých očekávání, která jsem si před zhlédnutím nastavil na základě slibně vypadajícího popisu. Dánsko a okolní severské země jsou továrnou na depresivno. Nic jiného téměř točit nedovedou. Snad kromě pána prohánějícího v parku svoji užovku neshledávám na zúčastněných retardech nic závratně neobvyklého, ba dokonce společensky provokativního. O nějaký náznak černého humoru, kterého jsem tu očekával kupy, jsem zavadil opravdu jen zřídka, což shledávám zřejmě problémem největším. Víc než hvězdu dát nedovedu. ()
Doporučuji všem osamělým duším. Celý svět je totiž jedno velké hřiště, a tak můžete honit ptáky v parku nebo na veřejných záchodech, hrát bingo nebo v pornu, přinést staré ženě domů tašku nebo trochu toho sexu. Je jen na vás, co si vyberete. Milí lidé vám mohou ukázat směr, neváhejte. ()
Reklama