Režie:
Claude LelouchScénář:
Claude LelouchKamera:
Philippe Pavans de CeccattyHrají:
Jean-Paul Belmondo, Michel Boujenah, Alessandra Martines, Annie Girardot, Philippe Léotard, Ticky Holgado, Rufus, Jean Marais, Micheline Presle, Darry Cowl (více)Obsahy(1)
V době chaosu, ve světě stálých změn se stal hrdinou, o němž ani nesnil.
Je to jako blesk z čistého nebe. Němci okupují Francii a jejímu nezdolnému obyvatelstvu začínají ty nejbídnější časy. Avšak i v této době může zazářit dobré srdce člověka...
Henri Fortin je chudý a negramotný bývalý boxer. Ziman je bohatý židovský právník z Paříže. Během 2. světové války se jejich cesty setkají: když Fortin souhlasí s tím, že odveze Zimanovu rodinu do Švýcarska. Fortin žádá Zimana, aby mu během cesty předčítal Bídníky od Victora Huga. Ještě než se jejich cesta skončí, zdá se, že příběh z knihy a tahle cesta mají hodně společného...
(oficiální text distributora)
Recenze (62)
Myšlenka, že na světě jsou jen asi tři základní příběhy a že lidi jsou pořád stejné bestie nebo naopak dobráci, postavená na základě románu od Viktora Huga zasazeného do dějinných zvratů 20. století ... po čertech dobrý nápad. Přes vražednou stopáž vše dává smysl a nezdá se vám, že by v příběhu bylo něco navíc. Belmondo jako už tradičně úžasný, navíc mě potěšily i role stařičkého Jeana Maraise a Roberta Hosseina. Jen ten Juves mi přišel málo démonický. V ostatních zpracováních Bídníků to vždycky byl slizoun par excelence, tady je to jen takový normální ranař ... ale tak to asi v životě je spíš, že ti největší hajzlové na to nevypadají. Konec byl možná moc happy, ale člověk potřebuje nějakou tu naději, že vše se nakonec v dobré obrátí, a tak do celkového konceptu tak nějak zapadl... ()
Nikdo to se mnou neumí na konci filmů zkoulet líp než Francouzi. Závěrečná obhajoba mě sestřila jak puňtu. Miluju filmy co nepotřebujou gel, aby dokázali klouznout až do srdce. Každá doba i sebevíc temná, plná hnusnejch zbabělejch sraček má svoje světlo, svoje obyčejný hrdiny, který si ani svoje hrdinství neuvědomují, protože jsou z podstaty frajeři. Samotný děj je zbytečně natahovanej a všelijak proháčkovanej, ale příběh je to originální a výborně zahranej. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $1,035,890║Tržby Celosvetovo $3,000,000║ ()
Až příliš ambiciózní a francouzské až do morku kostí. Moderní příběh Jeana Valjeana 20. století je odvážné téma, ale těžko ho chválit za srozumitelnost i tam, kde člověk nečte Huga už od kolébky. Opulentní tříhodinová freska sleduje krutou první polovinu 20. století a komparuje jí s klasickými osudy Javerta, Fantiny a Kozety a jejich moderních protějšků. Spravedlnost nikdy nebyla v obtížnější situaci. Velké plus je Alessandra Martines (princezna Fantaghiró) toužící po nové roli herečky ze seriózních filmů. ()
Mohol by som byť ohúrený originálnym spôsobom podania tradičného príbehu, no úprimne povedané, ani z ďaleka má táto forma Bedárov neoslnila. Že ma snímok 175 minút mi nijak extra nevadilo, že sa snaží tématicky zakúsnuť do viacerých "konfliktov" spoločnosti v rôznych časových etapách taktiež, no z celkového hľadiska mi ten "časový guláš" proste vadil. Mám veľmi rád Bedárov a samotnú podstatu onoho Hugovho príbehu, no toto išlo mimo mňa, pre mňa je tá forma "nešťastná" - priemer. ()
Někdy trochu za vlasy přitažený kompilát Victora Huga a základních historických událostí francouzských dějin 20-tého století nabitý starou gardou francouzských herců. Velmi povedené. leč trochu dlouhé. ()
Celkom slušne prenesený Hugov príbeh o ľudskej mizérii a chudoby do inej doby, rozdelený do dvoch generácií. Zaujímavé bolo aj skákanie v čase a návratu do pôvodnej časovej línie. Belmondo nie je môj obľúbenec, no tento film patrí určite k tým jeho lepším, aspoň pre mňa. Nadpriemer. 75/100 ()
Lelouch navázal na svoje romantické období z „Muže a ženy“, doplnil si ho morálními podtóny z „Dobrodružství je dobrodružství“, přidal vlastní zralost a napsal scénář, za který se opravdu nemusí stydět. Neotřelý pohled na Hugovy Bídníky nepostrádá roztomilé scény (když chovanky kláštera trénují hru na klavír) i vysloveně drastické (nic netušící Židé s nadšením běží vstříc okupantům). Lelouch se snaží diváka dojmout a v mém případě se mu to povedlo. ()
Viděl jsem prakticky všechny zásadní verze "Bídníků", ale tato je první odlišná. Zajímavý nápad zasadit příběh do 2. sv. války a spojit ho s vyprávěním klasického příběhu. Klasické verze, mám ale radši. ()
Ztratil jsem se v tom. JPB sice jako herce moc nemusím, ale tady mi nevadil. Možná jsem nebyl v náladě, ale film mi přišel dost zmatečný, chvíli to, chvíli ono, pak zase zpátky... Navíc neúměrně protahované. I 120 minut by bylo až až, 175 čistý nerozum tvůrců, přinejmenším k tomu, co se ve filmu dělo. ()
Mě to vykořisťování Huga přišlo trochu násilné, jako by Lelouch nevěděl jak vystavět příběh a tak se opřel o věky prověřenou dějovou strukturu. Nic proti tomu, jen kdyby se děj románu tak explicitně neprolínal s dějem "současným" a vše nebylo pojato tak ilustrativně a bez většího nápadu. Příběh se tak táhne, vděčných okamžiků je po skrovnu, a již někdy v polovině vyprávění ztratí dech a je spíš otrocky dokončeno. Lelouch se sice snaží zlákat efektním pozlátkem a vyrazit dech velkoprodukcí (díky alespoň za působivou kameru), ale obsahově film trpí prázdnotou a nerozhodností v tom, co má film vlastně říci, k čemu je potřeba neustále zdůrazňovaná vazba na Huga, jež někdy působí i trochu směšně. Ve zkratce, je Lelouchův film jedním z příkladů děl, jejich aktualizace a dobový posun jednoduše nefunguje. ()
Smutně autentický obraz 2. světové války a jeden z nejlepších filmů s J.-P. Belmondem!!! Ty tři hodiny utečou jako voda... Jedním slovem BRILANTNÍ!!! ()
Zajímavé propojení klasiky francouzského realismu s druhou světovou válkou. 1) Paralely mezi postavami Hugova románu okupací Francie nacisty jsou pro Čecha možná trochu nezvyklé, ale líbí se mi. 2) 62letý Jean-Paul Belmondo (dvojrole Jeana Valjeana a boxera Henri Fortina) předvádí krásné charakterní herectví. Zaujal mě i 55letý Philippe Léotard (doktor Thénardier) a v maličké roli 32letý Paul (ano, syn) Belmondo (Henri Fortain ve svých 20 létech). 3) Pokud jste Francouz a máte rádi klasiku, přihoďte jednu hvězdičku. ()
Poněkud těžkopádnější, ale obsazení vynikající. A tak hledejme spojnici mezi několika osudy v rozmezí generace, kde nás provází román Bídníci, mizerná válečná doba a charismatický Bébel a další francouzské herecké špičky. ()
Lidi jsou svině. Zneužívají slabší a kopou do těch kteří jsou na kolenou... Pak je tu ale někdo vyjímečny... který neřekne co nemá a radši by chcípl než práskat. Je ještě míň herců kterým bych to věřil Ale Belmondovi se věřit dá...na 100% ()
Takmer vsetci Bidnici mam napozeranych, neusiel mi ani tento skusok s Belmondom : 78 % ()
Les Misérables tak trochu inak. Celkom originálne vyrozprávanie známeho príbehu, kedy sa paralelne vlastne odvíjajú dva rôzne príbehy, alebo lepšie povedané veľmi podobné príbehy. Jean-Paul Belmondo je tu samozrejme aj Jean Valjean, ale len vo vedľajšej dejovej línii. K filmu mám len menšie výhrady a to, že Jean-Paul Belmondo mi tu nesedel vekovo. Mal v tom čase o 10 rokov viac ako mala mať jeho postava bývalého boxera, to by nevadilo, keby vyzeral mladšie, ale mne pripadal ako sedemdesiatnik. Tým pádom to bolo pre mňa málo uveriteľné, že je to naozaj on, ten malý chlapec zo začiatku filmu. Tiež som sa miestami málinko strácala v deji, nevýhoda dvojroly. Celkovo sa mi ale film páčil, ani som nevedela, že aj takéto spracovanie existuje. Bedári Victora Huga sú jedným z mojich najobľúbenejších príbehov, aké boli kedy napísané a postupne by som chcela vidieť každé spracovanie. Ak túto recenziu náhodou číta niekto, kto ešte Bedárov nečítal alebo nevidel, odporúčam si ich najprv prečítať alebo pozrieť (odporúčala by som najmä film z roku 1958 so Jeanom Gabinom) a až potom si pozrieť tento film s Belmondom. Už len dodám, že ma potešilo vidieť Alessandru Martines aj v niečom inom ako vo Fantaghiro. [arte] 75%. ()
Bídníci 20. století jsou obratnou filmovou hříčkou romantického pěvce. Victor Hugo patří k nejhrdějšímu kulturnímu dědictví francouzského životního elementu a k nejslavnějším představitelům romantismu. Claude Lelouch posunul čas dění do nechvalně známého úseku nejděsivějšího období moderních dějin a nezapomněl zdůraznit i rozvrstvit paralely a souvislosti s Hugovou předlohou. Buduje melancholické výjevy, dráždí temnou stranu lidské duše, blahořečí odvahu lidské důstojnosti, provokuje morálním dilematem, opěvuje lidskost a hoří pro osudovou lásku. Zpěv idealistického barda se lehce vznáší nad krajinou, úzkost lidské duše se chvěje strachem při střetech s úskočnou hamižností, přesto naděje neumdlévá, ani neumírá. Láska, opětovaná a věrná a nesobecká, se stává světlem na konci tunelu, přetrvává věky a vykupuje útrapy. Neschází odlehčení, tragédie, ani hřejivá náruč lidské dobroty. Ústředním bodem bídnosti lidského počínání je Henri Fortin, dříve Leopold Fortin (velmi příjemný Jean-Paul Belmondo, též v roli Jeana Valjeana i svého otce, jako boxující mladík Paul Belmondo, jako malý chlapec Guillaume Souchet). Skromný chlapec, sirotek, boxerský přeborník, provozovatel stěhovací služby, zloděj ve službách nacistů, odvážný bojovník za svobodu, zachránce a starosta. Nespravedlnost života nemá postižené svědomí, ani kumulace nehod nemusí být škodlivá, pokud si nešťastník udrží zdravý náhled na život. Bolest není nekonečná, když nezanechá trvalý otisk zášti v srdci. Mužským vrcholem osudové lásky je André Ziman (velmi zajímavý Michel Boujenah), divadelní kritik za studentských let a úspěšný právník židovského původu. Temná doba zatahuje oblohu ocelově chladným mračnem bez kousku prosvětlených okamžiků. Záchrana se stává zajetím a vykoupení se zdá být nemožné. Ženským vrcholem osudové lásky je Elise Ziman (šarmantní Alessandra Martines), velmi úspěšná primabalerína a věrná Andrého manželka. Život je znásilněn psychopatickou nenávistí a sadistické uspokojení si pohrává s lidským masem. Láska je hodnotnou pomůcku k fyzickému přežití lidské zlovůle. Plodem osudové lásky je Salomé Ziman (příjemná Salomé Lelouch, v dospívajícím věku Margot Abascal), vyplašené dítko Andrého a Elisy. Okupace je časem odloučení, návrat svobody postupnými kroky vrací do života všechny ztracené hodnoty a jistoty. Významnou postavou je farmářka Thenardier (pozoruhodná Annie Girardot), žena v tělesně neuspokojivém manželském svazku. Neukojenost se dožaduje svých potřeb, trestá pocit uraženosti, přesto si zachovává základy morální odpovědnosti. Neméně významnou postavou je její manžel Thenardier (velmi zajímavý Philippe Léotard), prostý venkovský statkář. Dobročinnost se v nátlaku doby a postupujícího času zcela proměňuje. Sobectví, žárlivost a uvyknutí se na pravidelný příjem bohatství chce zamést každou stopu vlastního hříchu a nenávisti. K výraznějším postavám patří Catherine (příjemná Clémentine Célarié, též v roli Fantine), Leopoldova matka. Nespravedlivé uvěznění manžela ji přivádí do Normandie, věří, čeká, trpí a doufá. Výraznou postavou je Javert (zajímavý Philippe Khorsand), policista, loajální každému režimu. Právo je vymáháno každým možným prostředkem, surovost je profesní rutinou i uspokojením. Z dalších rolí: Henriho zlodějský patron za časů okupace (Ticky Holgado), Leopoldův prospěchářský pěstoun a zaměstnavatel Guillaume (Rufus, též v rolích svého syna a Thénardiera), jeho manželka v různých časech (Nicole Croisille), starého Henriho spoluvězeň na útěku Eiffelovka (William Leymergie), velmi dobrotivý biskup Myriel (Jean Marais), laskavá a zachraňující matka představená (Micheline Presle), počátek nesnází a falešný hrabě de Villeneuve (Daniel Toscan du Plantier), nová nadějná krev na Normanském pobřeží Marius (Michaël Cohen), další Henriho zlodějští spolupracovníci (Antoine Duléry a Jacques Bonnot) a mnoho dalších a dalších. Bídníci 20. století jsou povedenou adaptací francouzské literární klasiky. Přizpůsobivě a způsobně nastiňuje traumatické situace mezilidských vztahů a vazeb. Hrozba kruté moci a probuzená neukojitelná žízeň po bohatství smýkají lidským tělem marností světa. Lelouch si pohrává s paralelou, temnota není neprostupná, ale má i povzbuzující účinek. Dobrota je láskou, láska je ušlechtilostí. Bídníci 20. století jsou monumentální filmovou freskou a láska stále věří v osud, předurčení i naplnění. () (méně) (více)
53. Zlatý Glóbus za rok 1995 - cena (1) - *Nejlepší cizojazyčný film - Francie ()
Reklama