Režie:
Jay RoachScénář:
Danny StrongKamera:
Jim DenaultHudba:
Theodore ShapiroHrají:
Ed Harris, Julianne Moore, Woody Harrelson, Sarah Paulson, Ron Livingston, Peter MacNicol, David Barry Gray, Tiffany Thornton, Jamey Sheridan, Bruce Altman (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Toto drama z produkce HBO natočené na motivy bestselleru Marka Halperina a Johna Heilemanna nabízí pronikavý pohled do zákulisí prezidentské kampaně Johna McCaina v roce 2008, od chvíle, kdy si vybral guvernérku Aljašky Sarah Palinovou coby kandidátku na viceprezidenta až po konečnou porážku ve volbách. Příběh, který přezkoumává určující moment politiky Spojených států vypráví McCainův stratég Steve Schmidt. Režie Jaye Roache a scénář Dannyho Stronga slibuje kvalitní filmový zážitek. (HBO Europe)
(více)Recenze (175)
Julianne Moore for president. A televizní to není ani náhodou - skvělá práce, HBO! ()
Jay Roach opět vstoupil do vod politických a pseudodokumentárních a po Recountu, který se věnoval prezidentským volbám v USA roku 2000, zpracoval neméně fascinující materiál, který zahýbal taktéž prezidentskými volbami v USA, ale v roce 2008. Ten "materiál" se jmenuje Sarah Palin, a je pojat poměrně překvapivým způsobem. V první řadě je potřeba vyzdvihnout naprosto dokonalé obsazení a herecké výkony, a hned v řadě druhé scénář. Ten nejde lacinou cestou pranýřování excesů paní skoroviceprezidentky, ale věnuje se i tomu, co její nominaci (respektive vytažení z klobouku týmem poradců senátora McCaina) předcházelo. A samozřejmě hlavně tomu, co následovalo, a co je pro průměrného českého diváka s povrchní znalostí americké politiky neznámé, potažmo nečekané. Fascinující záležitost, řemeslně velmi dobře zpracovaná. 80%. ()
Mám menší problém s adjektivem „politický“, jež si automaticky spojuji se snímky ideologicky zřetelně vyhraněnými, které určité politické smýšlení buď zatracují, nebo oslavují. Prezidentské volby se oproti tomu jasným politickým stanoviskům obratně vyhýbají (i když by se daly zařadit mezi filmy post-obamovského vystřízlivění) a tehdejší volby transformují v rise-to-stardom příběh ortodoxní dámy z Aljašky. Tvůrci sympaticky nezůstávají u představení Palinové ze zákulisního pohledu (tedy jako oběti hry mocnějších), ale ukazují, že i tak skromnou holku z hor, jakou byla guvernérka, dokázala politika semlít. Právě tahle proměna, znamenitě zahraná Julianne Moore, pohání vyprávění, k jehož dynamičnosti dále přispívá pučící konflikt mezi Palinovou a jedním z prezidentových poradců (Woody Harrelson). Stejně jako komplexnější Clooneyho Dny Zrady se i Roachův film nezabývá konkrétní ideologií (v dnešní post-ideologické společnosti celkem příznačně), ale samotným mechanismem moci, což je škoda, neboť čerpání z reálného historického základu a premiérové odvysílání v roce dalších prezidentských voleb k popostrčení diváků určitým směrem vybízelo. Teprve pak by tohle drama nevynikalo jenom hereckým obsazením, ale taky jistou dávkou provokativnosti, čím se vracím k první větě, neboť schopnost přimět diváky k občanské angažovanosti pokládám za jeden z elementárních atributů politického filmu. Ale samozřejmě existuje film politický a film „politický“. 75% Zajímavé komentáře: Eddard, sinp, Fancipal ()
Tak všeobecný nadšení teda příliš nesdílím. Možná kdybych byl amík, mluvil bych jinak, ale já žiju v jiným kocourkově a tak jsem na to občas čuměl jak kozel na vemeno. Ze zákulisí toho teda moc prozrazeno není. To že maj gauneři ( můj slovní ekvivalent pro politiky ) svoje mediální poradce, který jim říkaj, co maj říkat, jak se maj chovat, s kým si potřást rukou , s kým ne, jak na co reagovat, to je přece dost známý. To že do gauneřiny lezou v tomhle případě ambiciozní poloblbky v našem případě pro změnu zase třeba amorální monstra Klausovo-Kalouskova typu snad taky víme všichni. To, že vám debilům stačí když vám gauner slíbí boj proti korpuci (byt sám je v korupci pomalu hlavní kápo ) a plácá 150 let stejný kidy a vy pak běžíte jak stádo hovad ho zvolit a jste dokonce schopni své zvolené gaunery hájit před stádem opačně volících hovad vyznávající gaunery jiné barvy a ještě tvrdíte jak je to všechno užasně demokratické považuju za nejsmutnější grotesku a největší doklad lidské hlouposti v tomto století. Film postrádal dramatičnost, nepřínáší žádný novum a jediný světlý moment jsou herecké výkony, zejména madame Julianne Moore září jak kometa. ()
,,MÍ DRAZÍ AMERIČANÉ... JE MI VELKOU CTÍ, PŘEDSTAVIT VÁM PŘÍŠTÍ VICEPREZIDENTU SPOJENÝCH STÁTŮ, GUVERNÉRKU SKVĚLÉHO STÁTU ALJAŠKA, SARAH PALIN....“ /// Politický fakta s parádními hráči pod taktovkou HBO. Teda… pokud máte chuť ocenit politický fakta – třebas i bez těch parádních hráčů. ,,Sarah z Aljašky“ a její projevy, politický konference, zákulisí kampaně, ale hlavně perfektní J.Moore (aneb jak k super roli může pomoct podoba?). U ,,odbornejch“ rozhovorů (my lingvisti říkáme ,,interview“) se jistě pobavíte, páč už tak nějak vod přírody milujeme debakly historickejch a epickejch rozměrů. BOŽE TO BYLA NÁROČNÁ KAMPAŇ! No, vona to byla spíš reality šou. A vo ní, tenhle film je. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou napsal Mark Halperin (v roce 2010) číst nebudu. 2.) George byl na mě moc chytrej. 3.) Thx za titule ,,Sip alias Bladesip“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Jeden z nejlepších komentářů k celebritizaci politiky. ()
Skvělý Woody, skvělý Ed, bezkonkurenčně zvládnutá role Julianne Moore, která guvernérku Sarah Palinovou měla v malíčku, ale já nesdílím až takové nadšení jako všichni kolem mě. Já jsem v Game Change neviděla ani nic strhujícího, ani nic mimořádného, nějak mě to pozadí volební kampaně nechalo úplně klidnou, protože jsou to všechno už poměrně známá fakta a poctivě se přiznám, že jsem se chvílemi nudila. A téměř na mě padla deprese z toho jak lehce dokáží být lidé zmanipulovatelní, protože to je skutečná tragédie a drama v jednom. 70% ()
Věčná škoda, že se Sarah Palinová nestala nejmocnějším mužem světa. Hned by bylo u nás doma veseleji, když by se vydala navštívit Dalajlámu do Alp, uvalila by sankce na komunistický Japonsko, jela by do Německa nakrmit somálský děti či by si po večerech pro zábavu mačkala červený tlačítko. Po natočení tohoto snímku již patrně nikdy nedostane příležitost pobavit svět, ale předvedený vystoupení rozhodně stálo za to. ()
Roztomilý film o tom, jak nejhodnější člověk na světě prohrál volby kvůli ženě. Ale jaké! Nehledám v tom věrohodnost, vnímám to jako klasický filmový příběh, a jako takový je to moc příjemné. ()
Politici jsou hvězdy, ne státotvůrci Jako Lincoln nebo Jefferson (což byl dle mého jeden z největších politiků vůbec). Tak to funguje, ale ne proto, že "ono je to špatně". Ale proto, že my jsme to dovolili. Nechali jsme udělat všechny ty mediální poradce, spin doctory a PR managery z politiky šoubyznys. Už za Kennedyho o jeho vítězství v debatě rozhodl ne obsah jeho řeči, ale to že vypadal líp než Nixon, míň se potil a byl líp oblečenej. Jenže Kennedy ať byl jakej byl aspoň věděl kde leží ten okolní svět. Od roku 1960 jsme to stihli dotáhnout k tomu, že ti, kteří se ucházejí o naši přízeň ve volbách, jsou k tomu kvalifikovaní ne tím, jak rozumějí řízení státu, ekonomice, obraně a tak dále, ale jak působí na voliče. Kdo potom skutečně vládne? Ten politik, nebo ta banda poradců, lobbistů a klik, která mu financuje kampaň? I když co se týče filmu, bejt v kůži Harrelsonovy postavy tak Americe po pár minutách přibude další politickej atentát. Asi bych se neudržel... ()
„All the policy is a stage, And all the men and women merely players.“ Tak nějak to ten Shakespeare napsal, nebo to bylo jinak..? Skvěle napsané, zahrané i zrežírované drama, které je svou "polopatičností" vstřícné i k řadovému, v americké politice nepříliš zběhlému divákovi. Zatímco McCain a Palinová označili Game Change za nepravdivé vyobrazení průběhu prezidentské kampaně (ač to sami ani neviděli), její tehdejší hlavní stratég Steve Schmidt (Harrelson) ty dvě hodiny naopak přirovnal k mimotělnímu zážitku a já osobně jej obdivuji, že tehdy v 2008 neskončil na Lexaurinu, protože s tímhle materiálem se opravdu nedá pracovat.. Až skončí celebrita Obama své druhé volební období, přál bych si v Bílém domě zase nějakého republikánského prezidenta - sranda totiž musí být, i kdyby Thomase Jeffersona věšeli.. ()
[imdb: 7.6/10] | me: Takto nejako si predstavujem dobrú politickú drámu podávajúcu skutočné udalosti veľmi autentickým spôsobom. Výborná voľba hlavných predstaviteľov a dynamický dej spolu so šikovnou réžiou (pod taktovkou HBO) stoja za úspechom toho snímku. Prezentuje udalosti vedúce k voľbe prvého amerického black prezidenta, poodhaľuje nové skutočnosti a rozširuje obzor. Sarah Palin z tohto filmu určite nebude mať radosť, ... no mňa jednoznačne potešil. Po dlhej dobe opäť kvalitný filmík. It's not that she doesn't know the right answer, it's that she clearly does not understand the question. This is way beyond anything we have ever seen from a national candidate. ()
You can actually see Russia from land here in Alaska. Moore je na nějakou pozlacenou sošku. 80% ()
Tohle, že je televizní film? Game Change kope za naprosto jiný tým - za tým, který by mohl směle konkurovat tandemu ze stáje Frost/Nixon! Roach některá témata naťukává u jiných jde až na dřeň, ale díky vynikají Julianne Moore předkládá divákům tak neskutečně uhrančivý film až to hezké není. Na tenhle kousek by se měla podívat hlavně Phyllida Lloyd, aby věděla, jak se mají točit (politická) dramata. ()
Je to už dlouho, co jsem nějaký film sledoval s takovým intelektuálním zaujetím a estetickým požitkem najednou. O americkou politiku se zajímám dlouhodobě a prezidentskou kampaň z roku 2008 mám ještě v živé paměti. Tehdy jsem ji sledoval skrz optiku demokratického tábora a stejně jako pro mnoho lidí po celém světě byly i pro mě ony volby hlavně o osobě Baracka Obamy. I tak si dobře vzpomínám jakou kontroverzi v té době budila Sarah Pallinová. Game Change nabízí pohled na události právě z jejího (respektiva McCainova) republikánského volebního týmu - od chvíle, kdy McCain začíná hledat kandidáta na víceprezidenta až po moment, kdy v tiskovém prohlášení uzná volební porážku. Dvě zásadní otázky rozhodující o kvalitách takového filmového podniku pak jsou - na kolik se scénáristům podařilo postihnout realitu kampaně a vykreslit osobnosti jejích aktérů - především pak Pallinové; a jak se tohoto nelehkého úkolu (hrát postavu někoho, kdo je nejenom naživu a zdráv, ale nádavkem velice vlivná politická osobnost určitě není pro herce dvakrát pohodlné) zhostili herci? Faktografickou věrnost a minimum fabulace samotného příběhu potvrzují lidé z vedení kampaně, včetně reálného Steva Schmidta (hlavní postava filmu), další otázkou je jak jsou tato fakta prezentována? Liberálnější kritika filmu často vyčítá přílišnou shovívavost k Pallinové (poukazují například na to, že počet a kvalita vědomostních průšvihů, kterých se v kampani dopustila byly nesrovnatelně vyšší); přičemž ta konzervativní se tradičně odvolává na liberální (pro-demokratickou) zaujatost Hollywoodu - celkově ale lze říct, že i z politického hlediska jde především o snahu vyprávět příběh o tom, jak funguje americká politická kultura. Ozdobou a hlavním motorem celého filmu jsou ovšem herecké výkony. Woody Harrelson v roli Schmidta je stoprocentně solidní a jeho postava je tou, s kterou se asi budeme identifikovat nejvíc (navíc dává trochu naděje politickým cynikům po skepsi z Goslingovi postavy z Ides of March), většinu pozornosti si pro sebe ale zcela zaslouženě zabírá Julianne Moore, která dává slovu doppleganger zcela nový a reálný význam. Pro mě osobně velká filmová událost a silný zážitek - 90% ()
Jsem zhnusen, neboť nenacházím větších přešlapů. A je fajn vidět, že i ta odkvétající mrdna, kterou z tohoto hlediska (snad) manžel nenechal zahálet, tedy že tato multirodička, střelkyně, fanatický antipotratník a kreacionistická trubka je také člověk. Dokonce - byť se to zdá neuvěřitelné - není úplný mentál. Jen poloviční. Tedy standardní politik. Při nedávné debatě dokonce prokázala značný progres ohledně zahraniční politiky. Na dotaz, co by měly USA dělat se Sýrií, odvětila hrdě a vyprseně: ,,nebylo by lepší v zemi, kde se obě strany navzájem zabíjejí a ani jedna není zárukou dodržování základních lidských práv, a za situace, kdy obě shodně provolávají Allahu Akbar, abychom nechali na Alláhovi, ať to tam vyřeší? " ()
Nehodnotím politickou žumpu, která smrdí i přes dekl. Hodnotím způsob, jakým se s ní tenhle televizní film vypořádal a jakým nám ji předhodil, abychom nezapomněli, že na ten dekl patří ještě hodně těžké závaží. ()
Ak by to niekto za desať rokov nakrútil pre veľké plátno, tak by sa to v momente stalo kultovou politickou drámou. Na to, že to nakrútili Demokrati (Tom Hanks) je film prekvapivo pozitívny a nikto tam nie je bad guy. Je to iba film o sérii zlých rozhodnutí, kde sa jedna žena nikdy nemala stať guvernérkou, nieto ešte nominantkou na viceprezidentku. A pritom film mi na Sarah Palin vytvoril skôr pozitívny názor ako na v pohode ženu, ktorá zjavne (okrem iného) nepozná mýtus o Ikarovi. Epická tragédia nakrútená ako komorná dráma. Tlieskam. ()
Tak má vypadat politický film. ()
Paráda, normálně bych řekla, že tenhle film osciluje někde na pomezí dramatu a satirické komedie, ale ono to bohužel vypadá, že to je skutečně relativně pravdivý příběh. Dosadíme si na kandidátku na viceprezidentku ameriky na první pohled hodně sympatickou guvernérku, abychom po chvíli, ale když už je vlastně pozdě, zjistili, že ví o politice úplný hovno. Julianne Moore je ve své roli precizní, nespustila jsem z ní oči, její Palinová mě bavila, na jednu stranu jsem si chvilkama zakrývala oči nad tím, co to zase plácla, na stranu druhou jsem se s ní sem tam dokázala i sžít, páč každej máme něco a mě politikaření a zahraniční politika taky nikdy moc nerajcovala. Dvě hodiny utekly jako voda a já se bavila královsky. 80% ()
Reklama