Režie:
Martin DolenskýKamera:
Michael GahutHudba:
Petr WajsarHrají:
Veronika Khek Kubařová, Petra Špalková, Berenika Kohoutová, Sandra Černodrinská, Marika Šoposká, Šárka Krausová, Igor Bareš, Ondřej Mataj, Martin Šesták (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Romantická teenagerská komedie o první dívčí desiluzi a hledání skutečného obrazu blízkých, které změní hrdinčin pohled na život... Komedie s příchutí romantiky i hořkosti vznikla podle knižního bestselleru sedmnáctileté studentky Johany Rubínové. Johana (V. Kubařová) žije s otcem (I. Bareš) a nevlastní matkou (P. Špalková). Její vlastní maminka zemřela, když byla malá. Před dvěma lety zažila první velkou lásku, která ale skončila sebevražedným pokusem. Od té doby se Johana snaží milostným karambolům vyhýbat. Štěstí ale nemá – kluk (O. Mataj), do něhož se zamiluje, ji podvede s její nejlepší kamarádkou (B. Kohoutová). Johana se snaží vzpamatovat ze zklamání a zároveň pátrá v rodinné historii, aby se dozvěděla víc o smrti své matky. To, co zjistí, její život obrátí naruby. A Johana si musí připustit, že lidé, mezi nimiž dosud žila, jsou jiní, než si myslela… (Česká televize)
(více)Recenze (253)
Neseděly mi k tomu scény v psychiatrické léčebně, protože působily jako pěst na oko. A přestože to byl totální průměr, i co se týče hereckých výkonů, tak jsem vcelku spokojená. O tom to přeci je. Že nic neskončí dobře nebo zajímavě jenom proto, že by mělo a že neexistujou happyendy v tom našem "průměrným" životě. ()
Vysvlečený deník Martina Dolenského má dva problémy, bohužel asi dané i tím, jak vypadá svět jeho cílové skupiny - za prvé nemá o čem by byl, a díky tomu, za druhé, je o ničem. Půl hodiny čekáte, jestli se ty náhoďácké odnikud nikam se plácající záběry, v nichž mladí a obvykle celkem schopní adepti héreckého umění opovrhují city všech kromě svých vlastních, uberou k něčemu, co by jim dalo nějaký smysl, ale ne... a kupodivu to tak zůstane až do konce, kde je nám objasněno, že život nejsou sluníčkové happy endy atd. Problém je, že konfrontace zpovykané sobecké mládeže s vážnými věcmi je natočena tak, že vám dokáže být naprosto lhostejná, a když naskočí závěrečné titulky, zmůžete se jenom na myšlenky "Ehm, no, kde se stala chyba, že jsem nic z toho tenkrát takhle nevnímal, a když jsem se s tím setkal, chtěl jsem tomu dát pěstí?" a "No ty vogo, jak zařídit, aby z mých dětí tohle nevyrostlo?" Záměr byl možná dobrý, ale díky režii si z celého tohohle "zážitku", kterým byl zabit nedělní hlavní vysílací čas na veřejnoprávní televizi, pamatuju jen to, že když mají fiktivně bestsellerové (ne tak úplně jako Ultraviolet, která neznámo proč dělá, že je podle comicsu, když není, ale celá Johana Rubínová je jakýsi zvláštní sociální projekt Jana Hlaváče) týnejdžerky splín - pardon, deprese s naordinovanými prášky - tak jdou chlastat šáňo do fontány uprostřed nákupní galerie - hlavně ty z nich, které jsou těhotné a vědí o tom. Palec nahoru pro Petru Špalkovou a vlastně vůbec všechny dospělé herce... ale o nich to jaksi být nemělo, že?;) Z hlediska diváckého je tohle naprosto zbytečná záležitost - kdyby se tu deziluzivně fetovalo, poslouchala se Nirvana (opožděně přeju všechno nej k jubileu nalezení osvícení, Kurte;)), a páchaly se sebevraždy, chápal bych to líp, i když bych to svým dětem asi taky nepouštěl. Veronika Kubařová by měla brát rozmanitější role než štětkoidní sociální retardy - svým z některých úhlů hezkým ksichtíkem to totiž opravdu nezachrání. Ačkoliv otázka - přiznačná i pro celý Deník - zní, co vlastně tato mladá žena, nejprve neuvěřitelně zaláskovaná do o 17 let staršího rejžoproducenta Karla Janáka a poté do "jen" o devět let staršího režiséra Pavla Kheka (náhoda, že?;)) od života chce... 40% ()
I na prahu čtyřicítky se člověk občas rád podívá na film, v němž exi(s)tují mladé hezké herečky... No aspoň, že Hlaváč a Dolenský udělali (jako malé pokání?) Hvězdičku, relativně vtipný díl Nevinných lží s civilním Suchánkem. 30%. ()
Působilo to na mně jako kornout bez zmrzliny. Barevný obrázky tu sice jsou, ale chybí jim jaká koli přichuť. Seru na to jestli je tohle realnej svět mladejch holek nebo ne, ale považuju za chybu motat patý úpřes devátý. Například ty odbočky na psychologické terapie, byly absolutně k hovnu. Spousta věcí byla, jak kdyby je tam dodal na rychlo poštovní kurýr, holky se někde objevily nějaká si zašukala nebo se zeblila, a najednou už to celý bylo úplně jinde. To že se film věnuje pouze hlavní postavě by jaksi nevadilo, kdyby hlavní postava nebyla tolik provázana s ostatními, kterým se ale vůbec nevěnuje žádná pozornost a to na mně působilo dost zmatečně. Na druhou stranu musím říct, že i přes poměrně velké výhrady jsem se nenudil a to hlavně kvůli Veronice Kubařové, tahle alfa samice českýho filmu je fakt těžce rajcovní a mé očíčko si přišlo na své, navíc Veronika jest dobrá herečka a majitelká nádherného úsměvu, takže sázkou na hlavní představitelku tvůrci alespoň jednou zakroužkovali bingo a v tomto případě to na takovej slabší průměr nakonec stačí. ()
Vždy jsem ohromen z názorů juniorů, kterým rodiče všechno dovolí, nic jim nezakáží, před agresory je chrání a přesto jsou to kreténi. Mému údivu se není co divit, protože taky jsem rodič a žádná jalová léta jsem určitě nikdy neprožil, protože jsem od narození dokonalý. Je-li tohle skutečný odraz dnešní mládeže, tak musím konstatovat, že promiskuita i deprese nabraly slušné obrátky, ale sledovat to na obrazovce mi žádný zasloužený orgasmus nepřineslo. Na druhu stranu se na slečny celkem dalo koukat, muzika se rozhodně dala poslouchat a celé to uběhlo tak rychle, že jsem se ani nestačil akademicky ponudit. ()
Je hezké, že už naši filmaři dokáží zaplácnout 100 minut "věcmi" tak, aby se na plátně alespoň "něco" dělo. Moc to nedrží pohromadě a nedává smysl, ale furt se "něco" děje. ()
Co dělaj holky, když maj depresi? Nic. Blejou. Konec citace. Není to komplet buransky "teenagerovské", to je ale asi jediná poklona, kterou jsem schopen složit. Deník je úplně prázdný, nezáživný, nesmyslný, nezajímavý, nezábavný. Jestli "současnou českou komedii", tak Přebor a klidně i Vrásky z lásky. Jestli komedii od holek, o holkách a "pro holky", tak jedině Bridesmaids. 50% ()
Navzdory nepříznivému ohlasu lze označit Můj vysvlečenej deník za příjemnou předmaturitní komedii, jakou je vhodno aktualizovat každou dekádu, neb například story Děvčátka z roku 2002 už dnešní děcka považovala za příliš pasé. Ty historky kolem sympaticky rozjívené Johany sedí jak pověstný prdel na hrnec. Problémy této generace jsou trochu o něčem jiném, než ty předchozí, kulisy jsou rok od roku multimediálnější a celkově získává nový rozměr i ta historka z Dubaje. Překvapivě citlivě jsou realizované flashbacky z psychiatrické léčebny dospívajících a zejména je radost pohledět na příjemně holčičí výkon Veroniky Kubařové. Kubařová je zralá herečka znalá českého i světového repertoáru z divadla (zejména z Městských divadel pražských), zvyklá uhrát celé jeviště sama a je škoda, že podobně velké role nehraje ve filmu častěji. ()
Totální česká amatéřina s protivnými postavami a naprosto nefungující dramaturgií, která si hází scény šup sem šup tam bez sebemenší návaznosti a logiky. Herci neumí a nebo nemají co hrát a celé je to tak naivní a hloupé, že u toho snad musí mlátit hlavou o zeď i ti puberťáci. 30% ()
Naděje. Víra. Doufání. Divák stále doufá, že se české filmy nebudou neustále plácat na místě a na suchu. Plácají. Divák věří, že příběh téhle „vysvlečené“ dívky (která se prakticky nesvlékne) začne někam směrovat, zápletky začnou dávat smysl, postavy se začnou chovat jako lidé z masa a kostí a možná budou i krapet sympatické. Jenže tihle teenageři jen nadávají dospělým, sobě navzájem, chrápou si s partnery, pomlouvají se nebo se chtějí dostat kamsi do Súdánu. Děj je výrazně zmatený, nejasný, jsme zahlcení velkým množstvím postav, které nikoho nezajímají, děj nikam neposouvají. Body nahoru přinášejí lehce zajímavě stylizované animované titulky a předěly i talentovaná Veronika Kubařová, tedy do té dob, než zjistíme, jaká je její postava nána. Nejsmutnější je, že si tvůrci ve střižně nevšimli, že některé scény jsou bez naprosté návaznosti. Někdo se tu s někým líbá a pak už se ti dva prakticky nepotkají, svůj „vztah“ nikam neposunou a my vůbec nevíme proč. Prostě ticho, prázdno, nic. Nálepka zbytečnost poslední doby by téhle tuzemské podívané vlastně docela slušela!! ()
Tři a půl, velmi sympatické překvapení. Přirozené herecké výkony (skvělá Veronika Kubařová, skvělá), režie, která odsýpá, příjemná hudba a vcelku zajímavý děj. O knižní předloze jsem dodnes neměl ani ponětí. Příběh, natočený podle ní, se ale může chlubit tím, že vypadá vážně jako ze života. A to se nejen v českých filmech cení.__P.S. Tak dnes jsem se (po roce a půl) dozvěděl, že žádná knižní předloha neexistuje a já se stal obětí čísi mystifikace. Že by mi to ovšem vadilo, to ne. ()
Přečetla jsem si komentáře předem. Tak nějak jsem byla připravená na to, že film třeba nebude nic moc, v nejhorším je tu ovladač, že?! Ale nemůžu si pomoc, líbilo se. Žádná katastrofa, žádné trapárky, dialogy přiměřené situacím a věku, zábavné momenty, příjemná muzika, slušná oddychovka. A to nejsem pravděpodobně cílová skupina ... :o) ()
Hlavní hrdinka by vlastně mohla být maximálně spokojenou puberťačkou. Má otce, který jí má rád, ale zároveň jí dává dostatek volnosti, má macechu, která jí také nechává prostor a má jí ráda, má kolem sebe spoustu kamarádů a kamarádek, bydlí v super baráku a finance jí asi taky trápit nemusí. Ale evidentně jí něco chybí, jinak by se nepokusila o sebevraždu kvůli zlomenému srdci, jinak by se nevyspala s klukem nejlepší kamarádky, atd. Prostě film a celý příběh nacházejí problémy tam, kde by na první pohled být nemusely a neměly. Naštěstí po tomto tak trochu nepochopitelném začátku příběh nabírá na atraktivnosti a celé to vlastně není o ničem jiném než o životě jedné sympatické puberťačky, která si hledá trochu toho štěstí a stability ve svém mladém životě. Takže vlastně celkem obyčejný film, který snad ani nenabízí nic, kvůli čemu by se nutně musel stát něčím přelomovým v české kinematografii, ale přesto je fajn, že vzniknul, protože filmy a seriály o mladých a pro mladé v Česku nutně chybí. Herecky obstojné, dějově ucházející, celkově průměrné, a proto uděluji tři hvězdy. ()
Příjemné vyprávění hlavní aktérky, ale snadno zapomenutelný děj a to je malinko mínus. Po měsíci si na film možná ani nevzpomenu. ( Hodnocení: 4/10 ) ()
Další ze spousty zbytečných českých filmů. Pokus o zábavu se nezdařil. K pobavení potřebuju víc, tohle je málo... ()
Není to úplná tragédie, především proto, že v teenagerském filmu nejde jenom o sex. Jako velký kámen táhnoucí film ke dnu vidím Johaniny kamarádky, jmenovitě Bereniku Kohoutovou, kterou nemůžu vystát a její obsazení bylo čistě z komerčních důvodů (talent v tom určitě nebyl) a Šárku Vaculíkovou, kterou prostě kamera ráda nemá. Obsazení hlavní role je naopak na potlesk. Velká propast mezi přirozeným talentem (Veronika Kubařová, Petra Špalková) a nuceným přehráváním (Berenika Kohoutová) je ale natolik hluboká, že to zákonitě rozčiluje. A bez té exotické vsuvky bych se teda taky obešla. Život náctileté holky je kovbojka sama o sobě, i bez divokých íránských "výletů". ()
Trhák to není, ale tím jak je hlavní postava sympatická a neustále něco řeší film příjemně utekl. Podruhé už raději ne, ale na jedno zkouknutí tak akorát. 55% ()
Jsem hluboce nasrán, ni tím, že by to byla tak zhovadilá práce, ale tím, že kdyby se nejednalo o jakousi adaptaci čehosi, tak to mohlo bejt sakra dobrý, režie je totiž výborná a někteří herci taky (Veronika Kubařová), dokonce i pár dost zábavnejch slovních výměn by se našlo (Rozhovor s výčepním v hospovárně, rozhovor s vydavatelem), ale sakra, to byla taková nuda (a pár detailních záběrů na dívčí pozadí v kalhotkách v první půlce [filmu] na tom fakt nic nezmění), vždyť já sem dostal chuť se zhulit a to sem to zkoušel jednou před tak pěti lety! Postavy nesympatické (snad jen Hagrid za něco stál) a prázdné, notně tupé, skoro jako přítomný "děj", který vláčí postavy od nikud nikam (a teď nemyslím v prostoru, místě, ani čase, vrcholem zmaru jsou nejdementnější scény z psychiatrie - ku zmagoření). Proč jenom někdo s tímhle hereckým a technickým materiálem nenatočil něco s pořádným a ne podřadným dějem... Ono si to vlastně zaslouží tři, ale teď je tomu prostě dát nemůžu, možná až se trochu schladím na něčem lepším, tak to změním.... Tak jsem poslech radu která ve filmu zazněla a napsal tenhle hovadskej komentář " Máš pravdu, jen se vyblij " ()
Tento žánr není zrovna můj šálek čaje a nebýt sličné Veroniky Kubařové bylo by asi hodnocení nižší. Ale i bez ní by s našlo pár vtipných scének a hlášek. ()
Celkem pohodová jednohubka ze života adolescentů a jejich problémů, z nichž některé mohou končit i tragicky. Veronika Kubařová je ve své roli skvělá a dle mého předčí všechny své herecké kolegy a kolegyně. Už jen díky ní není Můj vysvlečený deník úplnou ztrátou času. ()
Reklama