Režie:
Radu MunteanKamera:
Tudor LucaciuHudba:
Electric BrotherHrají:
Teodor Corban, Constantin Drăgănescu, Ioana Flora, Alexandru Georgescu, Vlad Ivanov, Maria Popistasu, Mihaela Sirbu, Iulian Postelnicu, Adrian Vãncicã (více)Obsahy(1)
Všechno je jak má být. Obyčejný otec obyčejné rodiny v obyčejném domě. Ale spokojená rutina měšťanského života pana Patrascu nemůže trvat věčně. Jednou ráno uslyší za dveřmi bytu ve druhém patře divokou hádku mezi mužem a ženou. Když hluk utichne, vyjde ven Vali, jeho soused z druhého podlaží. Patrascu mu automaticky kývne na pozdrav a beze slova vyjde ke svému bytu. Po návratu z práce vidí, že se to před vchodem do domu hemží sousedy a policisty. Laura, mladá žena z druhého patra, byla nalezena mrtvá... A tak se Patrascu dostane do sporu se dvěma svými blízkými sousedy: jedním z nich je podivný vrah. Tím druhým je jeho svědomí. (Artcam Films)
(více)Recenze (26)
Téma politiky a morality. Země je stále ovlivněna svou minulostí. Spoluscénárista a režisér Radu Muntean přidělil svým postavám dělat triviální věci, ale ambivalentní konflikt mezi dvěma muži se začne vařit. Jako bublající kotel , který může každým okamžikem vybublat. Ale napětí zůstává po celý film uvážlivě a zdrženlivě stejné. ()
(50th KVIFF) Já v tomhle příběhu žádné velké morální dilema nenalezl. Žánr drama těžko funguje, když divák nevidí hlavní postavě do hlavy - a zdejší hlavní hrdina Patrascu je odtažitý, jak to jen jde. Projde dějem s jedním výrazem ve tváři, člověk neví, co si myslí, proč jedná, tak jak jedná. Jeho motivace si musí domýšlet. A protože film neobsahuje žádné indicie, které by ukazovaly na jinou motivaci, než na jeho vlastní jednoduchou pohodlnost (přesto to příliš nedává smysl - vždyť mu muselo být jasné, že když policii nic neřekne, nadělá sobě a své rodině mnohem větší problémy, protože to setkání s možným vrahem bylo ... ehm ... jaksi oboustranné), skončí divák brzo s neodbytným pocitem, že hrdina byl prostě jen kokot. Záměr ukázat mentalitu starších lidí odrostlých v prostředí komunistické země filmu neberu, ale nemyslím si, že je v tomto případě šťastně (přesvědčivě) zpracován. Celkově film navíc obsahuje až neuvěřitelné množství zbytečných scén a samotný závěr je jak výsměch lidem, kteří dosud trpělivě čekali, že z toho snad něco bude. Kámoš řekl, že to celé působilo, jako kdyby bylo O patro níž sestříháno z nepoužitých záběrů jiného filmu, a já s ním celkem souhlasím. Something is missing. 40 % ()
50. KVIFF - Už jsem si párkrát potvrdil, že Rumunsko má neuvěřitelný cit natáčet ten nejobyčejnější námět tou nejvíce zajímavou a nejvíce lidskou formou, jak to snad jenom jde. O patro níž je o rodině, u které budete mít přesně ten pocit, jako kdybyste byli jejich sousedy v nějaké dvoupatrové bytovce. Znáte je, protože jsou Vašimi sousedy a oni znají Vás z úplně stejného důvodu. Všichni jsou naprosto normální, obyčejní, lidští a jedineční, ale zároveň řeší nějaké ty svoje problémy, jako každý z nás. No a do toho jejich zažitého stereotypu jim náhle skočí nečekaná událost, jak se občas tak stává každému z nás. Škoda jen, že závěr se tak strašně rychle utne. Tenhle příběh ze života tohoto souseda bych si přál mít uzavřený...Zde mi ale do konce života zůstane nezodpovězená otázka. ()
Soudě dle reakcí hodně nepochopený film. Tady nejde o nějaké konvenční rozuzlení, které by snad patřilo do tradiční kriminálky. Důležitý je to, co se děje mezi tím, často v naprosto všedních maličkostech. O patro níž je především film o nedůslednosti - o malých, zdánlivě bezvýznamných gestech, kterým často nepřisuzujeme důležitost, ale přitom to na nich celé stojí. Chlápek tvrdí, že hubne, ale když pak přiběhne domů se psem, užírá matčino cukroví. Cigára si nejspíš nekupuje, ale občas si vezme od manželky a zápálí si. Zbytečně zatají něco, co se v tu chvíli zdá jako drobnost, která se ho netýká, ale pak se to začne postupně nabalovat a s dalšími a dalšími ústupky přetvářet v kolosální problém. Munteanův striktní realismus je, stejně jako v Úterý po Vánocích, občas ubíjející, ale celkově vzato obdivuhodný. Lepší snímek o "nízké", obyčejné korupci jsem asi neviděl. ()
Nejuseknutější konec v dějinách kinematografie (kdybychom tu dávno neměli digitální projekce, podezíral bych je, že jim chybí kotouč). Je to příjemné civilní drama, jak už to Rumuni umí, ale fakt bych rád věděl, jak to dopadlo sakra. ()
Další film podle nového rumunského kánonu. Rozuměl jsem záměru atd. Ale asi jako divák příliš vězím ve starém dobrém modernismu, kde kamera jen tak nepřihlíží, tzn. nerezignuje na vyjádření psychologických rovin postav, které nejsou postřehnutelné okem v reálném životě, naopak se je tvůrce snaží kamerou, zvukem, střihem nebo rytmem mizanscény evokovat. V tom filmu je všechno v pořádku, na svém místě. Je ale pro mě zbytečně chladný a brouka do hlavy nesází zdaleka takového, jakého by mohl (což v tomto případě není záležitost scénáře, ale zpracování). ()
Pan Patrascu měl rozhodně zajímavé povolání, ale drama je tu jen naznačené. Stejně jako korupce a další problémy. Všechno je tu tak obyčejné, že vlastně ani na vraždě ve stejném domě, kde bydlíte, neuvidíte nic neobvyklého. Shit happens... ()
Celkem nic se neděje, ale detaily každodenního rumunského života jsou zajímavé. 1) 37letý Iulian Postelnicu (vrah Vali Dima) a 15letý Ionut Bora (syn Matei)._____ 2) Výstižný koment: Traffic****, amundseen****._____ 3) 18.12.2020 - Film ukazuje typickou (post)socialistickou pracovní náplň - muž se živí tím, že vyřizuje papíry k převodu aut za úplatu._____ 4) Působivá je hutná atmosféra nejistoty._____ 5) Po opakovaném zhlédnutí přidávám hvězdičku. ()
Já tak nějak nevím... Dostaneme určitou situaci a pak si to nějak plyne až ke strašně useknutému konci. Netvrdím, že to nemá zajímavé momenty a části, ale doufal bych v něco víc... ()
...jsi zašel, sousede. Koutkem oka, uchem zavadils, jako svědek ses zatajil...a svíčky u jejích dveří stále bez vysvětlení hoří. ()
Dobre natocene socialni drama, kteremu nechybi dobra atmosfera a presvedcive herecke vykony. Bohuzel, divak ceka, kdy uz to konecne zacne a najednou hledi na zaverecne titulky... ()
Zlomyslný snímek, který má na to, aby vás přechytračil. Napřed se úlisně vemluví do vaší přízně - to abyste mu uvěřili, že má CÍL ... když ne jasně definovaný, pak alespoň mlhavý, načrtnutý lehkou rukou po letmém polibku nestálé múzy. Mně osobně by stačila i CESTA ... cestička ... malá křivolaká pěšinka, která se ztrácí v houští a končí kdesi za obzorem. Jenomže ... prakticky až v poslední vteřině s nelibostí zjistíte, že zápletka po celou stopáž jen škodolibě přešlapovala na místě - a pokud snad udělala malý vstřícný krůček kupředu, pak jenom proto, aby se vám mohla s chutí vysmát přímo do obličeje. A tak nemám důvod být shovívavá ... bídné 2*. P.S.: HOŘÍCÍ SVÍČKA ... v domě ... na chodbě ... u jejích dveří !!! To tam ve finále taky mohl propuknout požár ... se spoustou dalších obětí. Nechci být odporný cynik - před ohněm mám respekt ... a tak tu možnost nebudu dál rozebírat. ()
Sousedy máme všichni a taky se u nich občas něco divnýho stane. Vznikne dilema, jestli dělat mrtvýho brouka, nebo něco udělat. Tohle nenápadně se rozvíjející drama nemůže být vzdálenější americkým thrillerům, přesto umí pěkně hryznout do svědomí. Další dobrý evropský film ze všedního života, ovšem vleče se to až příliš líně. ()
hlavní protagonista byl echt dement.Násilnický soused vniknuvší mu do soukromí a on to TRPÍ až tak že sice trpí jak zvíře ale pohodlí,hloupost nebo neochota vybočit ze zažitého způsobu života který by mu narušil kontakt s policií??A film měl začít tím,čím skončil.Nakládačkou tomu magorovi! Velký prostor byl daný scénám na inspektorátu které byly nějak nepochopitelné čím děj obohacují. ()
Teda jako "film morálního neklidu" to moc nefunguje, i když v závěru se to rozjede. Ale jako ilustrace poměrů v Rumunsku (firma na předbíhání ve frontě na registraci aut, to nevymyslíš!) je to parádní. ()
Radu Muntean ve svém pátém filmu skvěle graduje napětí až do úplného konce. Krok za krokem buduje tíživou a znepokojivou předzvěst ničivého uvolnění a vystačí si s nenápadnými prostředky a nepočetným obsazením, kterému dominuje Teodor Corban. Tomu se povedlo zdařile zachytit vnitřní pnutí v mysli hlavního hrdiny. Vyvrcholení filmu mě sice drobet zklamalo, avšak i přesto hodnotím (slabšími) čtyřmi hvězdičkami. ()
moc fajn jednoaktovka... civilní, uvěřitelné, příjemně současné a tak 3+ ()
To svědomí jsem tam neviděl, ale jinak to byl dobrý film, měl by i o hvězdičku víc, kdyby byl vrah dopaden a usvědčen, taky motiv činu toho hocha ze sousedství není známý. Kromě základní osy příběhu, ktreým byla vražda, se děj točí kolem stanice technické kontroly a dopravního odboru (či co to tam Rumuni mají), Patrascu je živnostník, který organizuje převody aut a technické kontroly. Aspoň jsem to tak pochopil... Jinak mi byl dost sympatický, akorát jsem skutrečně nepronikl do jeho myšlení. ()
Jen krátce o hovně. Na těchhle drobnostech poznáme proč Rumuni v posledních letech vládnou evropské kinematografii. Hollywood by akt sebrání hovna po psovi použil jedině jako záminku pro vtip nebo vyhrocení situace. Západní Evropa by se tomuto motivu úplně vyhnula, nanejvýš by jej nějak estetizovala (hovno by ale bylo mimo záběr). Rumuni v současné době prostě natočí zvednutí hovna, v rámci širšího celku, bez detailu, v záběru se děje plno dalších věcí. Přitom nám to říká o postavě mnoho, ovšem bez únavné filmařské okázalosti. III Závěr filmu je podobným nepopulistickým způsobem radikální. Bylo nám řečeno vše podstatné, dovyprávěním příběhu bychom se jen zbytečně rozptylovali. ()
Za mne osobně nejlepší film festivalu v Cannes. Zdánlivě obyčejně vyprávěný příběh je skvěle zahraný i napsaný. K pozitivům patří rozhodně i střih a délka filmu. Končí ve chvíli, kdy má, což se mnohdy nedaří i těm nejlepším režisérům. Rumunská nová vlna je zjevně stále plně při síle. ()
Reklama