Režie:
Martin FričKamera:
Jan RothHudba:
Dalibor C. VačkářHrají:
Jiří Sovák, Milena Dvorská, Jarmila Smejkalová, Iva Janžurová, Ivanka Devátá, Čestmír Řanda st., Vladimír Hlavatý, Nina Popelíková, Věra Tichánková (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Poslední film režiséra Martina Friče se odehrává na maloměstské poště. Bezvýznamný pražský úředník (Jiří Sovák) vymyslí jednoduchou fintu, jak přijít k penězům. Vypraví se do malého města a na zdejší poště se vydává za experta, který má prověřovat údajné padělky bankovek. V místě, které si pro krádež vytipoval, však narazí na sympatickou poštmistrovou (Milena Dvorská). Půvabná a schopná žena trpí různými komplexy a má konfliktní vztahy s manželem (Zdeněk Řehoř). Právě ona však svou laskavostí přispěje k tomu, že se v cynickém podvodníkovi probudí svědomí... Námět morality s kriminální zápletkou pochází od Jaroslava Dietla a obsahuje autorův typický živočichopis obyčejných lidí. Točí se kolem přehnaných ambicí i partnerských problémů. S jemně ironickým nádechem líčí poměry v provinčním městě, kde nechybí zahořklý udavač a vystrašený zbohatlík. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (103)
"Jseš nula, která nemá ani na kytku." / Tolik ke krádeži století. Asi ve dvacáté minutě mi došlo, že už jsem to celé někdy dřív viděla, i když se mi děj dávno zamlžil (jenom na paní Dvorskou se nezapomíná). Začátek pro mě byl nový, konec vesměs jasný, ale ta výplň mezi tím stála za to. ()
Chcete vidět příběh podvodníčka, který se nakonec zachová jako gentleman? Hlavní devizou tohoto filmu jsou pikarestní postavičky maloměsta, jako vystřžené z nějakého reporela. NO TAK, NASAĎTE TEN SVŮJ ÚSMĚV... ()
Labutí písní velkého českého režiséra Martina ,,Maca" Friče je tato skvělá satira volně variující legendárního Gogolova Revizora. Zvláště povedeným prvkem je použití vnitřního hlasu - ty sarkastické monology hlavní postavy v podání Jiřího Sováka jsou dokonalé... Se slušností nejvíc pokradeš. ()
Vsadil bych se, že roli Mileny Dvorské měla původně hrát Jiřina Bohdalová. Jednak ji Martin Frič rád obsazoval do dvojice s Jiřím Sovákem, druhak si všimněte, že ta postava přesně odpovídá jejímu naturelu. Ale M. D. je dobrá! ()
„Ty vrtáku! Víš, že má po milování potřebu se mazlit. Nevodbejvej to!“ Od začátku dokonce filmu mě obrovsky bavily Sovákovy vnitřní promluvy. Na každý jeho plk jsem se dychtivě těšil, a co chvíli byl skutečně odměněn povedeným komentářem. Ale je dobře, že film nestaví jenom na vnitřním hlasu hlavního hrdiny. Velmi vtipně a kriticky se totiž také strefuje do všemožných postaviček žijících na místě, které si „geniální zloduch“ vybral ke spáchání svého „mistrovského kousku“. Jenže to by v tom nesměla být ženská, že…a nutno dodat, že mezi postavami Sováka a Dvorské to příjemně jiskří a je příjemné dvojici pozorovat. O to větší překvapení nastalo na konci…ne, to přeháním, na to by hlavní hrdina nesměl až příliš často „vzpomínat“. Přesto ten moralistní závěr film trošku sráží, v mých očích až na solidní 4* (jakože dlouho jsem se bavil na plný počet). „Jak se máš?“ – „No děkuju, dobře. Lidi sou na mě hodný.“ – „Což já nebyl.“ – „Ale ne, ty si nebyl nehodnej.“ – „Tak co sem byl?“ – „Ty si byl jen na ty druhý ještě hodnější.“ ()
"Malý film" velkých hereckých příležitostí a koncertů v idyle českého maloměsta; zhruba tak se mi vybavuje po desetiletích z paměti poslední dílo předčasně zesnulého skutečně - nejen titulem - národního umělce, režiséra Martina Friče. Jiří Sovák tu předvádí vrcholné ukázky svého tehdy rychle vyzrávajícího herectví. Více a hlouběji však upoutal mou pozornost jiný výkon - také tehdy už zralé herectví české "ultrasexbomby" Mileny Dvorské. Brýle, kterými ji obdařil Frič, nemohly zakrýt její dozrávající krásu ani mimořádnou schopnost propůjčit "malé" poštmistrové, pardon, vedoucí pošty, romantický nádech civilního patosu, ve kterém stále cítíme kořennou hanáčtinu prostějovské dívky, která se nebojácně měřila s velikány kolem krále JÁ. Čas od času přemýšlím, proč tato vlastně výborná herečka, generační vrstevnice Jany Hlaváčové, Karly Chadimové, Marie Tomášové "neprororazila". Proč i teď, na prahu osmého desetiletí svého života, zůstává jakoby v pozadí, ačkoliv si s žádným z připomenutých jmen v ničem nezadá. Věrohodná odpověď je překvapivá svou všedností. Milena Dvorská je normální, ne průměrná, ne nezajímavá vynikající žena. Nepotřebuje se tlačit do popředí, postrádá motivaci po získání místa v premiantské řadě; je zkrátka poctivá ve své slušnosti a přirozená a samozřejmá ve svých nepopiratelných výjimečnostech. Ta poštmistrová, pohádková krasavice přepážky zakuklená do brýlí zdánlivé všednosti, ji i prozrazuje, i skrývá, i charakterizuje. A tak je znovu tou dychtivou, zvídavou, ale i ráznou Maruškou, která je pro integritu své osobnosti připravena ve věci zjevené pravdy - že sůl-charakter je nad zlato-plytkou senzacechtivost - připravena bojovat s každým. Vzácných žen jejího typu nikdy nebude nazbyt. Ani v NEJLEPŠÍ ŽENSKÉ, ani ve všednodenním životě každého z nás. ()
Báječný Frič se svou klasickou sestavou ze Státního filmu. Ten scénář je neskutečný, kdesi na pomezí kameňáku, satiry a reality. Odvážné, místy velmi pravdivé, rozrochňané. A je pravda, že pro oči Mileny Dvorský by zaváhal každý. ()
Dietl s Fričom sa pohrali s rozmýšľaním uhladeného lumpa. Vadí mu unifikovaný malý plat, ktorý má stačiť na byt aj prirodzené potreby mladej fešnej ženy. Zdrojov ubúda, stav konta klesá. Vymyslí teda zločin storočia. Zločinec si môže vnútorným monológom dovoliť povedať viac než charakterovo čestní hrdina. Scénaristi ním preto pomerne otvorene charakterizovali prevládajúce typy meštiactva. Režimu sa podrobujúci muklovia pracujúci celý život za rovnakú mzdu, často frustrovaní nenaplnenými ambíciami, snaživí škrečkovia a príznační zlodejskí vedúci mäsiarní a barov. Preukaz štátnej inštitúcie znamenal všetko, ľudia sa pred ním poslušne a bez reptania korili. Niet divu, že s jeho pomocou sa úradníkovi v službách zločinu podarilo pomerne rýchlo ohmatať riadny balík peňazí. Keď ale do pripraveného zločinu vstúpia emócie, nastane problém. Vzhľadom na absolútne sústredenie sa na vtipné slovné obraty ustúpila filmárska stránka do úzadia. Celok z tohto dôvodu pôsobí ako televízny film, na čo správne upozornili viacerí komentátori. Urobil som si bezobrazový pokus a zistil, že to skvele funguje aj ako rozhlasová hra. Nepotrebuje obraz, Sovák to uhrá hlasom. ()
Nestárnoucí komedie Martina Friče, která měla ve své době potenciál poležet si nějakou dobu v soudružském trezoru. Výborný Jiří Sovák (hlavně jeho poznámky) a druh humoru, který mám velice rád. ()
"Se slušností nejvíc pokradeš." Jiří Sovák má plán na loupež století (jak tomu alespoň říká jeho vnitřní hlas). Mazaný scénář Jaroslava Dietla a Martina Friče mu ovšem do cesty postaví husičku v neodolatelném podání Ivy Janžurové, šejdíře Čestmíra Řandu, přesympatickou, půvabnou poštmistrovou Milenu Dvorskou... A v neposlední řadě také vlastní svědomí. Vznikla velice povedená komedie, v závěru i slušně napínavá. ()
Smutný rok 1968 "porodil i tento velice vtipný a po všech stránkách povedený snímek. ()
Pokud si muž středního věku pořídí manželku s čerstvě vydaným občanským průkazem, tak musí počítat s tím, že peníze na provoz domácnosti zmizí v černé díře krásčiných potěšení. Dvaačtyřicetiletý Láďa podobný model doma má, takže si už plně uvědomuje o co přišel, když se rozvedl se svou první manželkou. Láďa však má v hlavě dokonalý nápad na zbohatnutí, který hodlá dnes uskutečnit, neboť si je vědom svého neprůstřelného alibi a hlavně má jistotu, že žádné z policejních alb nedisponuje jeho fotografií. Odjíždí, se svými pečlivě nacvičenými úsměvy, do malého městečka, avšak nepočítá s výkřiky svého svědomí, křehkou paní poštmistrovou ani drzostí vedoucího samoobsluhy. ()
Frič, Dietl, Sovák, Dvorská, Řehoř - z tohohle mixu musel vzniknout milý film. ()
Martin Frič zakončil svou nesmírně bohatou režisérskou kariéru tímto výborným filmem. Atmosféra 60tých let, perfektní příběh a mistr sólo Jiřího Sováka, kterého doprovází krásné ženy československé kinematografie. Rozhodně je zde vidět výborný Fričův vývoj a přizpůsobení se době, ve které byl film natočen. ()
Docela dobrý film, který je mimo jiné zajímavým svědectvím své doby. Osobně jsem ho sledoval s nemalým zájmem a obdivem k herectví Sováka i Dvorské. Sovákova postava děvkaře a rádoby hochštaplera je strašně zajímavě napsaná a v kontextu doby překvapí svým individualismem i touhou po úniku z ubíjející šedi každodenního života - v Sovákově podání je to rozený sympaťák, kterému nelze nedržet palce, ačkoli se fakticky přiznává ke kriminálnímu jednání. To nejlepší na tomto filmu je však podle mě Sovákův vnitřní hlas, který překvapivě cynicky komentuje okolní postavy i vývoj děje a který zde funguje skoro až jako autonomní film ve filmu. Nebýt zde onoho Sovákova voiceoveru, ztratil by tenhle poslední Fričův film minimálně půlku svého kouzla - takto však, mj. i za přispění přemíry humorných situací, autentických hereckých výkonů a překvapivého závěru, vznikl film, který i po letech stojí za vidění. ()
Jedna z najlepších úloh Jiřího Sováka (a jeho hlasu) a preto je pre mňa veľkým prekvapením, že tento film je prakticky neznámy. V podstate tu nie je proti svojom type iba Sovák, ale aj inokedy pestrofarebný Frič. Cynizmus, irónia, dôvtip a nakoniec aj slabosť. Vlastne slabostí je tu viacero, každopádne za každou mužskou slabosťou treba hľadať ženu tak v dobrom ako aj zlom zmysle slova. Frič sa s kinematografiou a divákmi rozlúčil viac ako dôstojne (navyše s Dietlom mu to ladí), mohol si povedať, že odišiel v najlepšom. Zaujímalo by ma, či plagát Bláznivého Petríčka vo vstupnej hale je náhoda, alebo chytrý Fričov zámer. ()
Film som si matne pamätal a zaujímalo ma, ako tento posledný Fričov film budem vnímať po rokoch. Videl som vyše 30 Fričových filmov, poznám väčšinu Dietlových predlôh a Sováka príliš neobľubujem. Na rozdiel od Mileny Dvorskej, ktorá v mojich očiach patrí do prvej päťky najkrajších českých herečiek. Film považujem za mierne zábavnú socialistickú krimikomédiu, kde je všetko pekne upratané, aby nikto nehľadal dvojzmysly, skrytú kritiku režimu alebo dokonca úspech pri podvode. Na druhej strane voice-over ušetril mnoho vysvetľovania a pohol dej dopredu. ()
Když jsem snímek viděl poprvé někdy v pubertě, hrozně mě tento psychologicky laděný příběh z duše loupežního podvodníka deprimoval a nemohl jsem spát. Byl to jeden z prvních mou viděných kriminálních filmů (byť se tady nejedná o nic drsného) a Sovákovy vnitřní monology z něho mě pak ještě dlouho po nocích strašily :o) Dokonalý scénář k originálnímu námětu, herecké výkony a občas i pěkně temný (noir) vizuál. Po letech zhledávám v tomto snímku jakou přidanou hodnotu navíc záživný humor odlehčující celou situaci. Mistři z různého oboru, Frič, Dietl a Sovák, se tu skvěle doplňují. Po letech mě příběh už tak silně nezasáhl, nicméně sympatické paní poštmistrové je mi líto ještě dnes.... jedna z nejlepších rolí Mileny Dvorské. 75% ()
Nejhorší podvod mého života. Poslední Fričův film je unikátní prototyp defraudantské burlesky, šmrncnuté svěžím cynickým humorem, kterému vévodí Sovákův vnitřní hlas. A pak jsou tu pomněnkové oči Mileny Dvorské, výstavní poprsí Ivanky Deváté, neodolatelný Čestmír Řanda coby šejdířské rochně ze samoobsluhy a cosi jako ucho vlasti v podobě profesionálního udavače... Výborná zábava i po padesáti letech. ()
M. Frič dokázal i v tomhle svém posledním filmu vytáhnout z herců maximum. Moc se mi líbí jak J.Sovák, tak M.Dvorská, tak i samotný příběh. ()
Reklama