Obsahy(1)
Ambiciózna Lisa (Claudia Gerini) zastáva významný post vo veľkej talianskej spoločnosti. Po nociach však tajne navštevuje záhadný súkromný klub opradený podivnou mystikou, v ktorom sa oddáva radovánkam s neznámymi mužmi a ženami. Pravidlo znie: mimo "Tulpy" sa jej členovia nesmú stretávať, ani nijako kontaktovať. Keď však odrazu začnú členovia zomierať a na verejnosť preniknú informácie o firme, Lisa začne konať a pravidlo poruší. Jej podivné správanie si však začnú všímať aj kolegovia v práci... (Madsbender)
(více)Recenze (39)
Ja som spokojný,aj keď pre mňa tento film bol celkom neznámy.Filmy kde je ústrednou postavou vrah,ktorý svoje obete zabíja dosť bizarnými sposobmi,hlavne zaujala tá na kolotoči,keď jej ostnatý drot trhal maso z tváre to bolo dosť dobré ale aj ostatné vraždy zaujali.Ja som hlavne sledoval stopy vraha a celkovo príbeh ma moc nezaujímal,aj keď v asi polke filmu som tušil kto je vrahom,aj sa mi to potvrdilo a to som bol prekvapený,lebo málo kedy mi vyjde tip.Tento film hrá hlavne na tajomnosť.Bolo tam pár sviežich erotických scén,ale mňa hlavne zaujali vraždy,ktoré boli vsadené do góre štýlu,tím pádom tej krvi tam bolo naozaj neúrekom.Kamera bola v niektorých scénach parádna,.Herci boli vrcholne nesympatický,a tak keď zomierali aj som tomu vrahovi fandil.Hlavný šéf klubu Tulpa,ešte teraz ho mam pred očami,išla s neho hroza. ()
Přesně to, co v loňském roce udělalo z německých Masks povšimnutí hodnou hororovou událost, přesně to tady chybí. Federico Zamaglione klouže po povrchu, oslavuje žánr povrchními atrakcemi, ale jádro mu uniká. Načančaný, řemeslně docela přesvědčivý, ale zcela prázdný film. ()
Asi je trochu iróniou, že giallo neznášam a tento film sa mi páčil, ale aj také veci sa stávajú. Najskôr to bude preto, lebo nejaký scenár či dejová línia v tomto žánri ma zaujíma asi rovnako, ako moderné teenagerské slashery. A už duplom, keď sa to všetko točí iba okolo jedného neznámeho zabijaka v čiernom plášti s klobúčikom, ktorý masakruje na koho narazí. Takže ja osobne nevidím v tomto prípade nejaké výraznejšie slabiny. Tým pádom ma celý dej okolo hlavnej hrdinky s jej víziami absolútne nezaujímal, aj keď aj tam sa našli scénky, ktoré potešili (najmä jej erotické či "zmutované" sny). Už úvodná kastracia scéna naznačila, že gore bude základným ťahúňom celého hororu a v niektorých momentoch som bol zase pekne v extázi. Proste priviazal ženskú na kolotoč, rovno pred ňu umiestnil ostnatý drôt, aby ním schytala rovno do ksichtu, a pekne romanticky ju krútil, až kým ju nevykrútil. Bomba. Síce ma to nechytilo až tak, ako napr. nemecký Masks, ale ten bol zase mierený úplne inde. V tomto prípade dostatočne zabrala erotika a brutalita - a taktiež rozmanité spôsoby vrážd (krysy potešili). Mne sa vlastne celkom páčil aj predchádzajúci režisérov snímok, no tento je jednoznačne ešte o triedu vyššie. ()
Od Argentové Opery a Masks nejlepší Giallo! Halucinogenní, vysoce erotické se smrtelným dobrodružstvím a tradičně tmavě oháknutým vrahem, doprovázené melancholicku neo-noir kinematografií. Vizuálně fantastická orgie s promyšlenými a krvavými vraždami,na které nikdy nezapomenete! ()
Frederico Zampaglione se lepší. Jeho předchozí film byla otravná hovadina a tohle už je díky své průhlednosti jen nezáměrně úsměvná hovadina. První půlka filmu přitom skýtá řadu žánrových potěšení, když se střídají nápadité krvavé mordy se sekvencemi obnažených postelových aktivit. Ale vše se tragicky hroutí, jakmile se expozice usadí a po atrakcích má štafetu divácké pozornosti přebrat scénář, jenž by výronům všelijakých tělních tekutin dodal nějaký rámec a příběh. Postavy se v duchu trailerového syndromu ocitají bez jakékoli expozice či jasných motivací v přepjatě afektovaných situacích, které se vzpírají i sebeprimitivnější logice. Rozuzlení celého křečovitě přepáleného vyprávění pak je nejen dlouho dopředu odhadnutelné, ale navíc natolik směšně završené, až posouvá laťku naprosté scenáristické bezradnosti do nových výšin. Asi bude na čase přijmout fakt, že Zampaglione vskutku je oním samozvaným pokračovatelem zlaté éry italského hororu, ale s dovětkem, že pouze jejích nejzoufalejších a nejpitomějších příspěvků. Že se snaží pochlebovat žánrovým fandům důslednou revitalizací charakteristických prvků gialla, rozhodně není jakkoli polehčující okolností. ()
Před samotným hodnocením filmu se zmíním o "jazykové bariéře", kterou jsem musel akceptovat, abych tento klenot shlédl. Nebylo to pro mne vůbec nepříjemné, italština je podobná francouzštině, kterou ovládám, dialogů bylo málo, takže z odposlechu jsem docela dobře chápal o co jde. Naštěstí k tomu, jsou ty nejdůležitější dialogy v angličtině (nevím proč ...) s italskými titulky. ENG samozřejmě nebyl problém. Tudíž chci podotknout, že hodnocení filmu u mne není nijak zkresleno tím, že jsem neměl české titulky, které možná ani nebudou ... K filmu samotnému ... Giallo (sub)žánr vymřel neoficiálně začátkem 80. let. Od té doby se ale objeví nějaký kousek z Itálie i jiného Evropského státu, který do tohoto skvělého a úžasného žánru patří. TULPA je giallo jak když vyšije. Celou stopáž jsem měl dojem, že jde o něco dějově složitého. Ale ono je to ve finále "jen" přímý tah na branku. ČISTÁ HRůZA v krystalické podobě!! Ano, takto má vypadat horor!! Film si vystačí se třemi základními aspekty, které propojuje tak dokonale umělecky, esteticky chytře, že mi z toho po letech opravdu naskakovala husí kůže.. Je to vlastně cesta od vraždy k vraždě ... Hlavní hrdinka chodí do erotického klubu, kde se oddává sexuálním hrátkám. Členové klubu, kteří jsou pro ni v podstatě anonymní, však postupně končí brutálním zabitím/vraždou. Vizual je něco úžasného. Celý film je ponořen do snové temnoty, celé je to hypnotické podobně jako třeba Only God Forgives (2013), hrdinka se pohybuje v úzkých dlouhých chodbách, vrah v černých botách a černých rukavicích (fetišisticky zabírané kamerou ala Argento) je stále někde kolem ní. Zvukově je to tak propracované, že většinu šumů a ruchů slyšíte jako by "za sebou" ... To umocňuje tu hrůzu, protože tohle fakt není příjemné a přišlo mi to jako šikovná podpásovka ... pocit "někdo je za mnou, něco se za mnou děje" ... Hudba je kapitolou samou pro sebe, určitě bych bral soundtrack, úžasný hudební doprovod, prostě naprostá extáze!! A mezi tím vším vraždy dívek i mužů ... brutalita a násilí je nastaveno hodně vysoko a po mnoha letech jsem si říkal "sakra tak ať už se ten vrah objeví, nechci ani pomyslet, co té oběti zase bude dělat" ... Prostě jsem měl strach ze sledování další a další vraždy, protože zdrcen temnotou, klaustrofobií a nepříjemnými šumy jsem vraždy po fakt dlouhé době těžko zvládal ... A zmínka o finále.. Na konci,když hlavní hrdinka hledá v podzemních komnatách vraha, jsem měl pocit, že mi blbnou sluchátka nebo zvuk u filmu. Bylo to jako praskání staré desky. Hrozně nepříjemné. Pak jsem ale zjistil, že to je ve filmu naschvál!! Neuvěřitelná vychytávka!! Umocnění temnoty, děsu, strachu a hrůzy do absolutních výšin!! Osobně jsem nadšen. Je super, že zas po dlouhé době vznikl ryze italský flick ve stylu gialla, který se fakt povedl. Německý Masks (2011) byl o něco lepší, ale i tak je to prostě špička ... doporučuju... ()
A já, blbec, si tenhle kousek málem nechal protéct mezi prsty. Zampaglione (mnohými nenáviděný horor Ve stínu hor) pojal svou novinku jako klasické giallo, navazující na Argentovu tradici plnou explicitních vražd a silně erotického dusna, postrádajíc však vlezlou figurku vyšetřujícího detektiva. A je to nakonec jen dobře, protože snímek se tak upírá opravdu jen na hrdinku a na vraha, který likviduje své oběti často a poměrně nápaditě (kolotoč vs. ostnatý drát). Připočtěte si uším lahodící hudbu, spoustu nahoty či příjemnou stopáž a vyjde vám kvalitní euro-horror, který sice nedosahuje kvalit německých Masek, ale jako připomínka Itálie 70. let funguje skoro bezchybně. A teď mě omluvte, spěchám do Tulpy - do privátního nočního klubu, v němž se moje nejtajnější a nejzvrácenější erotické fantazie změní ve skutečnost. ()
Snímok by som vzala skôr ako zmutované giallo do tendenčnej formy. Áno je tu všetko čím žáner disponuje , či už kamera, ktorá nezaprie Daria, ako ani v chvíľkovo motivačnom sounde ( tu ale rýchlo prechádza do inam ), tak ani formou. Pobrala som to ako skúsenosť, že využiť základy žánru sa dajú aj v dnešnej dobe a pritom pohladiť krvilačné obecenstvo. Určite ale vydarená ( no zabudnuteľná ) filmárska snaha. ()
Lisa je vysoko postavená podnikateľka, ktorá sa cez deň venuje práci a v noci si užíva neviazaný sex v tajomnom nočnom klube Tulpa. Keď však niekto začne členov vyvražďovať, Lisa sa s cieľom ochrany rozhodne odhaliť motív vrážd... Mne to sadlo dobre. Je jasné, že Zampaglione tým nenavráti zašlú slávu talianskych hororov, ale poctu im skladá vhodne a film dokáže bez problémov, úspešne a nostalgicky evokovať dojmy zo starších kúskov, čo ma rozhodne potešilo (podobne ako po minulé roky napr. Last Caress, Masks, Symphony in Blood Red, atd.). Natočené je to štýlovo, s pekným vizuálom a kvalitnou hudbou, herci sú fajn, krvavé scénky taktiež, sem-tam nejaké to napätie, nahota a kým sa človek nazdá, tak to pomaly aj končí, takže ani necítim potrebu sa na niečo sťažovať. ()
Lisa je žena dvoch tvárí. Kým cez deň zastáva vysokú pozíciu v jednej z finančných spoločností, v noci žije bujarým životom zvrhlých sexuálnych radovánok. Opakovane navštevuje anonymný dom neresti nazývaný Tulpa. Jedného dňa sa začínajú objavovať mŕtvoly všetkých osôb, s ktorými mala Lisa pomer. Kto, a hlavne prečo vraždí jej sexuálnych partnerov? Talianskym snímkom sa vyhýbam na sto honov. Obzvlášť giallu, ktorého sledovanie vo mne vyvoláva kombináciu pocitov trýznenia s utrpením. Ozaj neviem čo ma presvedčilo, že som sa dal jedným z miestnych užívateľov nahovoriť na jeho sledovanie, ale sami viete aké to je keď Vás prepadne nuda a vy nemáte do čoho pichnúť (myslím doslovne ;). "Tulpa" je prvé giallo, ktoré ma natoľko zaujalo, že nebudem šetriť chválou. Okrem mnoha skutočne excelentných, realisticky pôsobiacich gore scén, dokonalej kamery, disponuje jemným sexuálnym podtónom vďaka ktorému ma dokázal udržať plne pri zmysloch. "Tulpa" nesklamala, ba práve naopak, je to pomerne vydarená kriminálka vďaka ktorej majú Taliani malé, bezvýznamné plus - 65%. ()
Červené auto, noc, modře ozářený vchod. Spoutaná žena s roubíkem na loži (líbí se jí to), červené svíčky, po schodech sestupuje zahalená postava v klobouku s černými rukavicemi a dýkou... Dýka projíždí hrdlem polonahého muže, ostří je vidět v otevřených ústech, krev stříká... Mnohým se jistě vybaví Argentova Opera. Rovněž barvy, tak pro Argenta typické, jsou důsledně využívány v celém filmu, zejména červená. Budu si myslet, že nejde o vykrádání, ale o poctu mistrovi. Nahá těla, plná prsa, BDSM, swingers party, soukromý klub. Zpočátku divák nechápe, proč se děje jedna vražda za druhou, což je jistě záměr. Pěkné gore, krev správné konzistence i barvy se hrne z těl obětí, kdy odříznuto, odstřihnuto či odhryznuto je ledacos. Zajímavé, že při vytržení oka jsem si místo na Fulciho (ale taky) vzpomněl na Kill Bill (na rozšlápnutí bohužel nedošlo). Jen chvílemi jsem měl pocit, že opravdové giallo je dávno mrtvé a já sleduji pouze jeho podivně současnou a nevěrohodnou odnož. Některé scény ale měly šmrnc, třeba honička v podzemním labyrintu. Žádná bomba, ale slušný thriller s mysteriozními prvky. ()
Do Tulpy som šiel celkom s nadšením a vyhliadkou aktuálnej hororovej pecky. Prvé minúty ma utvrdili v tom, že to bude síce finančne trochu slabšia, ale pekne krvavá zábava na nenáročnej úrovni. Takže som s pokojom Angličana prehliadol nedostatky ako zápletku chabšiu než osamotený vlas na plešine, jednoduchučký príbehový čajíček, budhistické čachry-machry a celkovo lacnejšie vyzretie. Je to predsa len horor, a to taliansky, teda značne SE-XU-ÁL-NY. Čo znamená príťažlivú hrdinku, ťažký závoj ľahkej erotiky a veľa, veľa nahoty. No a k tomu jeden z najlepších hororových soundtrackov, aké som mal možnosť počuť. Po celý čas som bol udržiavaný v permanentnom miernom napätí, sledoval som (síce trochu slabšie ako som čakal, ale pekne sadistické a červené) vraždy a vraždičky, a bavil som sa. Mľask. Kde sa vzal, tu sa vzal, ani som sa nenazdal, zrazu bol film v závere a ja aspoň čiastočne uspokojený. Nebyť toho záverečného "twistu", na ktorý zjavne najali narkomana s odmenou v podobe fľaštičky tabletiek, šiel by som možno aj na 4*. Takto zostanem v povznesenom miernom nadpriemere. Počkať, to bolo giallo? 70% ()
Po neutuchajícím nadšení z filmu Masks jsem hledal další z novodobějších giallo kousků. Tulpa - Perdizioni mortali ale ani zdaleka nedosahuje takových kvalit jako výše zmiňovaný Masks. Vraždy jsou zde sice originálnější a vynalézavější, ale děj filmu mě zrovna dvakrát neoslovil. Potěšila účast Michele Placida ikdyž už to není takovej bourák jako v dobách kdy hrál Corrada Cattaniho v televizním seriálu Chobotnice. Jinak je pro mě Tulpa průměrným giallo filmem. ()
Také nevýrazné giallo. Najväčší problém vidím v slabučkej atmosfére a v dejovej linke, ktoré vôbec nezaujala. Je tu síce možné nájsť všetky prvky tohto subžánru (ani vrahova rukavica nechýba :D), ale dohromady to akosi nefunguje. Jediné s čím snáď snímok vyniká sú pomerne slušné mordovačky na rôzne spôsoby. Na druhú stranu sa však "tajomný" vrah dal tušiť už celkom skoro pred koncom, tým pádom aj to málo napätia čo tu bolo vyprchalo ako mávnutím čarovného prútika. Film sa síce snaží uvedené nedostatky vyvážiť ľahkou erotikou, avšak neúspešne. Zbytok som dopozeral už len na zotrvačnosť. Skrátka giallo bez nápadu, bez dobrého scenára, so slabou atmosférou a napätím. 50/100 ()
"Tulpa se k tulpě tulí, prasák se na ně culí. Vrah nožem v tulpy(i)čkách páčí, divák je zmaten, oč kráčí." Škoda tulpy, která padne vedle aneb Tak dlouho se chodí s tulpou pro vod(k)u, tu obarvenou na červeno, tu na modro (ale nevíme proč), až se tam na konci příjde znovu. Škoda, věčná škoda. Mohla to být fajn psychologická krimi, pro divákovy šedé buňky mozkové, o jedné manažerské tulpě, která sešla z tulpí cesty a vypustila svou démonickou vražednou kikinotulpu z klece ven, mezi prasáky, kterým jedna domácí puťkotulpa nestačí. Bohužel nebyla. Zmaten a dezorientovaný v zápletce a motivacích postav, motal jsem se v tom jak tupý tulpyprostý ťulpas po mnoha vypitých tuplácích. Zaujalo zejména: "Viděla jsem tě tam, s těmi prasaty...". Aha. A copak tam vlastně dělala ona, ta naše (k smrti) pohoršená? To ji tam, do uzavřeného vepřového klubu, pozvali roznášet letáčky Armády spásy? :-)) Tulpo-český slovník by se hodil, pro pochopení motivace k vraždám. Cca 50 %. Ale za toho ksichta za barem, jasného nosferatulpoguru, hvězdu přihodím. ()
Lehce erotické Giallo s pěknou Milfkou, která navštěvuje soukromý club, kam si chodí po náročném dni v práci, vyvětrat julču. Brzy však zjistí, že lidé se kterými prožila vášnivé noci, postupně umírají násilnou smrtí. Nebylo to vůbec špatné, hned první vražda, byla dost nechutná, na Claudii se příjemně dívalo, nechybí pár lehčích nahotinek a vrah přesně typický pro tento Hororový subžánr, ve kterém nakonec nechybělo vůbec nic. Škoda jen, že to v té závěrečné půlhodině ztrácelo drive a nápady pro originálnější mordy, ale jinak spokojenost. Lepší tři. (190. hodnocení) ()
Giallo v nové době zjevně natočené jako puntičkářská pocta s citem pro detail. Silného a propracovaného příběhu se sice nedočkáme, ale z některých komentářů by tu jeden nabyl dojmu, že k žlutému žánru vždy patřil. Nepatřil. Už mám docela nakoukáno a co má paměť sahá, tak forma vždy převažovala nad obsahem a velmi často byl příběh ještě jednodušší i "afektovanější" než je tomu u Tulpy. Zampaglione namíchal téměř dokonalý koktejl se všemi patřičnými ingrediencemi, vrah ve stínu, rukavice, ostré vražedné nástroje, sex a krvavé orgie. Pravda v erotičnu připomíná spíš odfláknuté soft porno a místo vzrušujících okamžiků se dočkáme jen laciného kroucení s odhalenou prdelí a onen "pamystický" motiv s Tulpou silně využitý i v závěru, si mohl nechat od cesty, přesto mne tato připomínka, že filmová Itálie stále žije, nadchla. Díky a jen tak dál. ()
Italské Giallo nevyhledávám a viděl jsem cca 3-4 filmy. Když se ke mě dostal tento snímek, říkal jsem si, ajéje, to zas bude. A ono né. Překvapení jak prase. Pěkně vybudována atmosféra, kvalitní gore scény a originální mordy. Zápletka sice nebyla nějak k posrání a tak mě závěrečná pointa moc nepřekvapila ani nepotěšila. Jelikož takových filmů je však málo, tento kvalitní kousek si zaslouží být viděn. ()
Je radost vidět, že giallo stále žije. Tulpa má výborné scény mordů, dobré erotické scény, mezi tím občas trochu slabší propojovací dějové scény a na giallo klasicky suchou pointu. K tomu prudce sympatickou hlavní hrdinku, zajímavého swingersbarmana a mile úsměvnou vzpomínku na mládí v podobě Michela Placida. Jako obal lákající a k čemusi se hlásící je to fajn, ale s obsahem už je to trochu horší. Scénář, příběhová linie a vlastně i ta pointa jsou poměrně slabé. Zachraňují to zmíněná pozitiva. ()
Vizuálně úžasné, nabité elektrizující erotickou atmosférou, podbarvené výbornou hudbou a vrahoun, jehož počínání zaslouží potlesk. Jak nejsem fanouškem gialla, tak tohle se mi líbilo. 75% ()
Reklama