Režie:
Georges LautnerScénář:
Jean HermanKamera:
Henri DecaëHudba:
Philippe SardeHrají:
Jean-Paul Belmondo, Georges Géret, Jean-François Balmer, Claude Brosset, Julie Jézéquel, Michel Beaune, Tony Kendall, Catherine Lachens, Juliette Mills (více)Obsahy(1)
Ve filmu Policajt nebo rošťák je Jean-Paul Belmondo přesně takový, jakého ho mají diváci nejraději. Tvrdý, neústupný, trochu samotářský, ale především vždy obklopen krásnými ženami a vždy nad věcí. Do Nice přijíždí inkognito divizní komisař oddělení vnitřního vyšetřování Stan Borowitz, specialista na čistky uvnitř policie. Vše totiž nasvědčuje tomu, že nedávno zavražděný komisař Bertrand byl v úzkém spojení s místní mafií. A není zdaleka sám. Policejní inspektoři Rey a Massard jsou do vraždy přímo zapleteni, je tedy nutné je usvědčit a policii očistit. Borowitz má vlastní netradiční prostředky a postupy a rozhodne se vyvolat válku gangů, která by jako první vydala oba zkorumpované inspektory. Nečekaný příjezd neposlušné dcery Charlotty vše zkomplikuje. (Česká televize)
(více)Recenze (303)
Průměrná krimi komedie. Občas nuda. Úplně mi to nesedlo. Belmondo má i lepší filmy.50% ()
Hodně vytříbené a vyleštěné 4 hvězdy. Vynikající Belmondovka, ve které zazní "Časy jsou zlé Kamile." 80% ()
Komediálně laděná drsná krimipovídka....dost mrtvých a dobrý konec zlotřilých vrahů.! Prostě Bábel ve svém a v nejlepších letech života... ()
Zase se mi potvrdilo, že vůbec nejsilnější stránkou všech belmondovek je Belmondo sám. Klasický motiv tvrdého policisty bez respektu ke všem předpisům sice sedí k podobným filmům jako ulitý a smíchání komedie s vážnou kriminálkou zvládl režisér Lautner na jedničku, ale nemohu si pomoci, bez lišáckého Belmondova úsměvu by to tentokráte vyznělo trochu do ztracena. Tím ale vůbec nechci říci, že by se mi Policajt nebo rošťák nelíbil, naopak jsem po mírně rozpačitém úvodu dostal přesně tu porci inteligentní zábavy, jakou jsem před zhlédnutím očekával. Jen oproti jiným vrcholným belmondovkám mi tahle přijde o malinko slabší.. Ovšem i tak beru 4* jako povinnost. ()
Belmondo rošťák, film polda. Nějak mi to nešlo k sobě, dost možná za to ale může Krampolův dabing, který je tvárný asi jako ocel za studena. Já vím, že to je už nějaký ten pátek, ale to tenkrát dabéři neměli ve studiu telku, aby se mrkli, jestli ta postava zrovna utíká, brečí nebo kadí? Najdu si originál, slibuju, pak dám vědět. ()
Nic moc Belmondovka. ()
J. P. Belmondo jako divizní komisař Stanislaw Borowitz zvaný inkvizitor, kultovní hrdina mého dětství (ten film jsem viděl snad 30 krát), s pohyby homosexuálního tanečníka a s metodami gangsterského vymahače výpalného, s lehkostí sobě vlastní a s vtipnými hláškami protančí dějem tohoto výborného krimi s takovou elegancí, že se Křupan, Achil a Kamil nestačí divit. ()
Policejní sbor v Nice začal být personálně příliš propojen s místními mafiánskými kruhy. Napravit situaci, a oddělit zrno od plev, přijíždí divizní komisař Borowitz, aby pod identitou provokujícího floutka Antonia Ceruttiho zanesl červíka pochybnosti do hráčů, kteří střílejí za obě strany. Pak už stačí jen spočítat mrtvoly. Není to standartní postup, který by se opíral o metodický pokyn nadřízených, ale Borowitz je pragmatik a teoretické plky analytiků s drzým šklebem ignoruje. ()
Podivný film, který dost neuměle balancuje na pomezí komedie, když Belmondo chodí sem a tam a dává každýmu do tlamy. Jako film s Belmondem drsňákem to určitě stojí za pozornost, ale mám vypreferované jiné. 75% ()
Ne James Bond! Nikoliv Jason Bourne! Ale Stan Borowitz v podání J. P. Belmonda je tím pravým akčním hrdinou! Alespoň pro pamětníky :-) ... jak vtipně dal na obal DVD místní distributor tohoto filmu. Policajt nebo rošťák je nepovedeným slepencem komedie a dobrodružného krimi. Bohužel příliš ospalý. Bez Belmonda by to byla úplně nekoukatelná zývačka. ()
Belmondo ve své snad nejrošťáčtější roli policejního komisaře, který v utajení jde po úplatných policajtech zapletených i do vražd. Jeho sympatická dcera Charlotte (mě tenkrát v mých patnácti více než jen sympatická ;-) mu zdatně sekundovala při vyšetřování, ale i při jeho záletech . „Ale když to uvážím, myslím že není úplně nutné říkat mamince o madam Edmonde Puqet-Rostand...“ A samozřejmě, jak už jsme u Belmondových filmů zvyklí, výborná hudba, která naprosto přesně dokresluje sice rošťáckou, ale přesto i napínavou atmosféru filmu . ()
Belmondova graciézní gesta doplněná nonšalantními hláškami vytváří krimikomedii na druhou. Výborná zábava při níž je veškeré zlo patřičně potrestáno až pohádkovým způsobem. A dobro v podání Belmonda vítězí v boji jak proti zločinu, tak i o srdce žen. ()
Opět jsem se u staré, a (ne)dobré, francouzské krimi se sympatickým hrdinou v rošťácky neodolatelném Belmondově podání nebavil. Komedie tak nějak málo chytlavá, nesrozumitelnou formou podaná, a i obyčejně až nudně natočená. Kritizují se americké bezduché "akčňárny" a tohle mělo ducha?! Neobjevil jsem nic, než šarmantní humor a gesta Belmonda, který se nikdy nenechal zastupovat kaskadérem, ale zbytek mě neoslovil. Asi je moje filmové vnímání přece jen daleko za mořem a evropská tvorba mě nechává chladným. Raději propečený hamburger než šneky. 40% ()
Taký normálny Belmondov film. Kade chodí tam hláškuje, niekomu dá na hubu, niekomu sa vyhráža, ale iba za účelom spravodlivej pomsty. Všetko ide ľahko, ak chcete niečo vymámiť z miestneho šéfa podsvetia, tak ho stačí iba uniesť a dať mu pod hrozbou mučenia pár otázok. Nikomu nebude chýbať, na všetko máte čas. Podstatnou výhodou je atmosféra Nice, kde Belmondo perfektne zapadne aj so svojim frajerským fárom. Možno vám už bude po čase jedno, čo sa deje a kto hrá na akú stranu, čo je vzhľadom na hláškovitosť filmu ale nepodstatné. Dilema s hodnotením, ktorú by Belmondo vyriešil jednou poriadnou za ucho a hneď by som dal štyri. ()
Belmondo nepatrí medzi mojich obľúbencov o čom svedčí aj to, že iba trom filmom som dal štyri hviezdičky (Na konci s dychom, Profesionál a Zviera). A ostane to tak aj naďalej, i keď som nejaký čas skúšal štyri hviezdičky. Tento film nie je žiadnym skvostom nad ktorým ochkajú filmoví kritici. Má ale jeden veľký tromf - chce diváka pobaviť a darí sa mu to skvelo. Nič viac však nemôžeme od Bebela Borowitza, ktorý je v skvelej forme, chcieť. Zaujímavé je, že tri mnou cenené filmy nakrútil v rozmedzí štyroch rokov. ()
,,Doufám, že jste se příliš nenudili." Přiznávám, že nudil. Je to zvláštní, nejednou si u vybraných filmů stěžuju na delší rozjezd a trvá mi, než se začnu bavit či sledovat se zájmem. U Lautnerových filmů s Belmondem (už jsem viděl v minulosti s prakticky stejným výsledkem Profesionála) to budu mít zřemě obráceně. Velice se mi líbila cca první půlhodina, která plynula ve svižné atmosféře, k tomu s úžasnou stylovou hubou, Belmondo se svým extraordinérním auťákem, podnikající svérázné rošťárny směrem ke svým protivníkům, mne nesmírně bavil. Vypadalo to, že zůstanu na jedné vlně s tvůrci až do konce. Jenže pak se více rozjel souvislý kriminální příběh, který mne už ničím moc neupoutal, zábavy ubylo, i ten Belmondo mne začínal chvílemi nechávat úplně chladným a poslední půlhodinu jsem pro změnu už jen vyčkával konce. Jelikož Policajta-rošťáka vidím poprvé až dnes, nedokážu si ho pojit na rozdíl od jiných spolukomentujících s nostalgií. Líbilo se mi ještě zakončení s dcerou (byť zpracování rodinné linky mi po většinu času připadalo jako povrchní okrasa) a závěrečný vtípek s deštníkem, ale celkově se z této klasiky vyklubala průměrná krimi komedie, kterou opakovaně vidět asi nemusím a na které se co do zábavy už podepsal čas. Přijde mi, že 16 let před tím zvládl Lautner v Povedených strejcích kombinaci komedie, krimi, akce i rodinného příběhu daleko lépe. 60% ()
Zábavnost jedné z mých nejoblíbenějších belmondovek s počtem repríz neklesá. Odlehčená krimikomedie, kde policajtský rošťák kulometnou palbou sarkastických hlášek šikanuje podsvětí v Nice a dusí zkorumpované poldy, aby je všechny bez výjimky, bez námahy, bez milosti a bez výčitek postupně všechny smetl jako vichr z hor, mě baví stejně jako před lety, kdy jsem to jako kluk viděl poprvé. Film, který se ladně balancuje mezi krimi a komedií, vrší mrtvoly i gagy v řadě nezapomenutelných scén (komentovaný řidičák), kterým dodávají jiskru i skvělé hlášky. A taky výborný dabing Miroslava Moravce. „Časy jsou zlé, Kamile.“ ()
Nostalgie ()
I já jsem se tentokrát (překvapivě!) "spálil", pokud se poznávání hlasů týče, stejně jako kolegové Hal_Moore a jatamansi, protože mi Belmondův dabing přišel jako poněkud zvláštní Tříska (a teď mi vrtá hlavou, kdo tedy nakonec namluvil Kašpárka, kterého jsem shodou nedělních okolností měl možnost též dnes zhlédnout). Až dodneška jsem měl za to, že dabingy JPB existují (hodné uznání) tři - jasně nejlepší v podání Jana Třísky - ze starých časů Jiřího Krampola (výborný) - Jiřího Krampola nově (bída, sotva chudák ještě zvládá mluvit). A hle, objevuje se jako duch Hopkirkův ze záhrobí skvělý počin Miroslava Moravce, našeho pofilipovského krále dabérů. Jako uznání jistě postačí, že je s Třískou zaměnitelný.___ A teď k filmu: Policajt nebo rošťák je asi nejlepší film s Belmondem, který nelze považovat za žánrově čistou komedii. Scénář je brilantní a na dialogy už tu mnoho komentujících kolegů vzpomínalo, Stanislas Borovitz, to je policajt bez servítek, kterému budete ale fandit za jeho činy, a nikoliv za počet vrubů na podrážce jeho bot milovníka. Až na poněkud dětinskou těhotnou čtrnáct a půl letou dceru výborná stylová záležitost. No a Soběslav Sejk v kůži Michela Galabru, to je další lahůdka, jeho hádka s JPB na stanici v okamžiku, kdy Borovitzovi unesli dceru, by se měla dostat do hlasových učebnic VŠECH DNEŠNÍCH DABÉRŮ. ()
„Komisár Bertrand brutálne zastrelený na Grande Corniche” • Na jednej strane tu mám policajta Stanislasa Borowitza, ako zároveň povedzme i divízneho komisára, a zase na strane druhej tiež i akéhosi, akože Taliana Antonia Ceruttiho, pričom sa vskutku variže stále úplne jednalo len o jednu a tú istú osobu, keď v druhom prípade pracovala najmä v akomsi prestrojení za darebáka či násilníka, a to teda konkrétne niekde medzi skorumpovanými policajtmi, ako bol mimochodom zrejme nielen iba tento surovou metódou »popravený pán« + dvomi gangmi, ktoré by rozhodne najradšej poštval samých proti sebe, o čo sa akosi neustále len usiloval, až sa obidva prechody medzi «zákonom & zločinom»; automaticky stávali sami o sebe pomerne dosť zaujímavými = kriminálny titul: Policajti a lupiči; s mimoriadne charizmatickým francúzskym predstaviteľom Jeanom-Paulom Belmondom v hlavnej [dvoj]role, kedy sa zväčša naplno realizoval v tej druhej variácii, ako už máva vo zvyku. • Rovnako som si taktiež býval veľmi dobre vedomým aj akýchsi občasnejších »scenáristických lapsusov« počas sledovania tohto svižného, a na moje počudovanie aj celkom rozsiahleho titulu, odohrávajúceho sa vo francúzskom slnečnom [veľko]meste v Nice, ležiacom na Azúrovom pobreží oproti malej dedine menom Ružomberok [odkiaľ ale našťastie ani nijako extra zvlášť zase nepochádzam], a k tomu i s nemenej väčším množstvom naozaj divokých a nápaditých sekvencií, až som takmer pomaly ani nestíhal im všetkým venovať i svoju náležitú pozornosť, tak som bol práve týmto Lautnerovým poňatím skutočne ohromeným, že s naprosto čírou radosťou si teraz rád zatlieskam, aby som tým v podstate vyjadril moju celkovú spokojnosť, s ktorou určite nemôžem byť nespokojným. • A s vysokou pravdepodobnosťou vrelo každému iba odporúčam, kto by chcel mať čo dočinenia s daným m-o-n-s-t-r-e s-a-c-r-é[om]; apropo: kompozícia obrazu v podaní Henriho Decaëa, tvorila minimálne takých 60-70% celkového úspechu v rámci celkového ponímania, a skúste si následne spočítať, koľko[krát] vlastne spolupracoval s toť prítomným Bébelom? ()
Reklama