Režie:
Édouard MolinaroKamera:
Robert FraisseHudba:
Murray HeadHrají:
Pierre Richard, Richard Bohringer, Emmanuelle Béart, Fanny Cottençon, Pierre Vernier, Jean-Michel Dupuis, Michel Creton, Eric Blanc, Martine Maximin (více)Obsahy(1)
Ve francouzské situační komedii režiséra Edouarda Molinara Nalevo od výtahu hraje Pierre Richard výtvarníka - tichého, klidného, plachého a spořádaného muže, kterého má konečně, po celých měsících tajného zbožňování, navštívit v bytě vdaná Florence. Decentní setkání se však v důsledku náhod a nedorozumění, vznikajících kvůli chorobně žárlivému sousedovi a jeho mladičké manželce, mění ve sled zdánlivě absurdních situací. Všechno začne, jako v mnoha dobrých komediích zabouchnutými dveřmi. (Česká televize)
(více)Recenze (156)
Perfektní oddechovka s jako obvykle zmateným Pierre Richardem. Moc jsem se bavil :) ()
Tenhle snímek vytěžil mnoho z malého prostoru, na kterém se odehrává. Dva byty a jejich nájemníci svými temperamentními výkony připomínají "italskou komedii." Navíc je Immanuelle Beárt opravdu krásná. Sošná Francouzka. Mňam. ()
Jediný rozdíl mezi mnou a Pierre Richardem -- já bydlím napravo od výtahu ! ()
Až příště půjdu do výtahu, tak budu pozorovat, jestli nalevo od něj nestojí Pierre Richard. To bych se totiž okamžitě zdekoval pryč, protože bych čul průser kardinálního kalibru. ()
Bohuzel tento film chce tezit jen z popularity Richarda, ale ten nemuze slaby scenar a podprumerne vykony svych kolegu sam zachranit. ()
V divadle by to bylo asi něco jiného. Ale i takto Richardův temperament obstará slušnou zábavu. A navíc - celý film tu pobíhá Emmanuelle Béart v nedbalkách, ne-li ještě skrovněji "oděna". Od ní jsem zvyklý na něco dost jiného, ale že by jí to snad neslušelo, říci nemohu. ()
Tak tohle byla zase jednou povedena francouzska komedie. Po pocatecnim uvedeni do deje se pribeh presune do jednoho patra a zacna nakejch 60 minut paradnich scenek a dialogu. Richard tu je jako vzdy perfektni, navic nedela takovyho posuka jako obvykle, ale hodne vyzivnej je taky zarlivej soused Boris, tihle dva v podstate celej film tahnout a obcas tvurci vymyslely fakt hodne brutalni situace. Akorat obcas je film prekvapive vaznej a moc mi to do toho nesedlo, ale az na tech par momentu jsem se perfektne bavil. Netradicni Richardovka, ale zaslouzi si lepsi 4*. ()
Nejnetypičtější richardovka. Tentokrát žádné sólo pro jednoho popletu, ale kolektivní crazy komedie s rovnocennými postavami. Zabouchnuté dveře přivedou mladou dívku do bytu souseda, který čeká jinou dámskou návštěvu, vrací se slečnin žárlivý přítel, nachází souseda ve svém bytě atd. Prostě situace tak komplikovaná, že největší chybou by bylo chtít ji racionálně vysvětlovat. Zvlášť když má každý ze zúčastněných dobrý důvod neříkat celou pravdu... Tak jako v předchozích filmech Edouarda Molinara (Oskar, Klec bláznů). Jediný zádrhel vidím v nevhodném obsazení Richarda Bohringera. Ano, pro roli cholerického žárlivce s vraždou v očích se typově hodí. Jenže problém nastane v poslední třetině, kde se přehoupne do jiné polohy. Tam to začne povážlivě drhnout, nudit a jinak svižné komedii to kazí gradaci. 60% ()
"Dovolte, abych vám vše vysvětlil." Tato věta se fakt neoposlouchá, protože zmatený Yann ji užívá dost často a nepřehlednou situaci tak ještě zamotává. Tak už to zkrátka chodí, když průvan občas zabouchne dveře od bytu. Mě kdyby se prohnala bytem polonahá sousedka Eva, tak bych asi zbystřil, kdyby to byl její psychopatický přítel Boris, tak by jeden z nás dvou letěl oknem a kdyby to byla policejní hlídka ve složení debilní velitel a geniální pochůzkář, tak bychom se s chutí zasmáli. Já jsem si to divadlo prostě užil se vším všudy a přitom mě hodně zaujal rozhovor rozhádaných manželů: "Co si my dva ještě můžeme říct? - Jména svých právníků." ()
Miláčku, není to, jak to vypadá, aneb vysvětlujte manželovi sousedky, že uvnitř jejich skříně v ložnici čekáte na tramvaj, či zrovna vykonáváte své povolání sčítacího komisaře molů.. Tahle premisa, Velký blondýn s dvěma pistolemi a jedním zapalovačem a samozřejmě průvan v hlavní roli ztřeštěné komedie, které by spíše slušela divadelní prkna. Pochvala pro P.Olivu za dlouhodobě vynikající dabing P.Richarda a taky pro R.Bohringera, který se role cholerického žárlivce, kterému z levého oka kouká láska až za hrob, do kterého vás položí kvůli vraždě, co mu kouká z pravého, zhostil náramně.. ()
Poněkud jiný film s poněkud jiným Pierrem Richardem. Není zde za roztržité hovado, za nedošuka, který všechno poplete. Je respektovaná osobnost, umělec. Ale pořád je v něm trochu toho smolařství. Navíc totiž na sebe nestrhává pozornost jen Pierre Richard sám, ale skutečně každý jednotlivý herec této takřka inscenační komedie. Alfou omegou celého filmu jsou průvanem zavírané dveře jednoho podlaží činžovního domu v Paříži a především jejich majitelé. Roztodivný pár (mladá dívka a chorobně žárlivý starší muž) a nakonec zamilovaný výtvarník Richard, který vyčkává příchodu své femme fatale. Vše se pochopitelně natolik zkomplikuje, že životy zainteresovaných postav nebudou už nikdy tak jako dřív. Skvělá francouzská komedie, která dovede pobavit i po miliontém zhlédnutí. Kouzlo spočívá v detailu. Pokaždé se dovedu smát nějaké nově objevené maličkosti. Pro mne nejlepší film s Pierrem Richardem a klidně bych se nebál říct, že i moje nejoblíbenější francouzská komedie vůbec. ()
Mnohé vyjasní až závěr, který je návratem k zdravému lidskému rozumu. Hormony se nemají nadsazovat. ()
Na můj vkus až příliš ztřeštěná komedie naplněná ohromnou spoustou neustálých (ne)komických zvratů, nutící zúčastněné hrát improvizační divadlo. Zrovna o Pierrovi jsem se tento víkend bavila s přáteli, takže jsem na tuto konverzační komedii s chutí mrkla. Tohle ale nebyl zrovna můj oblíbený šálek houbičkového čaje. ()
Na můj vkus chvílemi až moc bláznivé a teatrální, zároveň však vtipné a občas dokonce velmi. Pierre Richard tentokrát není až takový nešika a rovněž není ani středobodem filmu, ale kolečkem v dobře šlapajícím stroji. No, ale ruku na srdce, pánská část publika si bude z filmu spíš než vtipné scény pamatovat dvě krásné herečky, přičemž spoře oděná Emmanuelle Béart se postará i o trochu lehké erotiky. 75%. ()
Pierre Richard v skvelej komedii, kde vdaka mnohym nedorozumeniam, manzelskej ziarlivosti, vymeny zapalovaca s pistolami, preliezanim cez balkon k susedovi kvoli zabuchnutym dveram dojde k takym humornym situaciam, ze som sa s uzivatelkou Madison zhodol, ze tento film si od nas nezasluzi menej ako 5 hviezdiciek. Mozno v tretej tretine trosku dochadzal reziserovi dych, kde som uvazoval zostat pri styroch, ale zaver bol ukonceny tak, ze predsa len sme dali aj tu piatu *. A to aj napriek tomu, ze sa takmer cely film odohraval v dvoch bytoch alebo pri vytahu, kde sa casto zabuchavali dvere. Jednoducho excelentne :-) ________ Pierre Richard - (Yann Ducoudray) +++ Richard Bohringer - (Boris) +++ Emmanuelle Béart - (Eva) +++ Fanny Cottençon - (Florence Arnaud) +++ Pierre Vernier - (André Arnaud) +++ Jean-Michel Dupuis - (Jean-Yves) +++ Martine Maximin - (Marilda) +++ Hudba: Murray Head +++ ()
Chvílemi vtipné více, někdy zase méně. To si člověk nevybere. Film založený na nekonečných zmatcích a nedorozuměních by se hodil asi více do divadla. Nejkrásnější scény má na svědomí Emmanuelle Beart. 55% ()
Opravdu brilantní komedie v podáni nesmrtelného Richarda..... Jeden z jeho nejpovedenějších kusů před kamerou. ()
Příliš mnoho mluvení a málo vtipu. Nezachrání to ani příjemná atmosféra a dvě krásné ženy na pohovce. Za to v divadle, to by byla jiná! ()
Tuhle starou klasiku s Pierrem Richardem jsem si po letech znovu osvěžil. Ani po čase neztratila nic ze svého lesku. Role plachého zamilovaného malíře, vrženého z ničeho nic do bouře společenských vášní a vztahů, jež při svém poklidném životě raději vždy obcházel obloukem, je stále stejně odzbrojující. Jeden z pilířů francouzské komedie 80. let, který dokáže pobavit i dojmout. Konverzační komedie v rychlém tempu. Takový dvacetidílný sitcom podaný v jednom díle. 73% ()
Klasika. Pro mě naprosto nestárnoucí komedie, již mnohokrát jsem se u ní mile pobavil a za nějakého pošmourného podzimního dne určitě zase přijde k chuti pro zahnání depky. Pierre Richard jako vždy skvělý, roztomile roztržitý, sousedka Eva ve svém tílku a kalhotkách naprosto k sežrání (kam se hrabe Emanuella!), ale největší miláček je žárlivý Boris. Úžasná postavička, výstavní exemplář nepochybně budoucího paroháče! V tomto případě bych chudince Evě již dopředu vystavil celý pakl bianco odpustků. Odpustků pro nasazování parohů Borisovi nejen ve všech patrech jejich činžáku, ale i v celém bloku domů okolo... Boris byl neskutečnej mazlík, toho bych vážně chtěl mít za souseda! A nebo radši si jeho hlavu i s trofejí pověsit nad svůj krb ;-) ()